Провадження 1-кп/193/12/24
У Х В А Л А

іменем України

18 грудня 2024 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,,

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Софіївка кримінальне провадження № 0000031 від 30.05.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Софіївка, Софіївського району Дніпропетровської області, з неповною середньою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовозобов`язаного, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04.06.2021 до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшли матеріали кримінального провадження № 0000031 від 30.05.2021 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України з угодою про примирення від 03 червня 2021 року, укладену між потерпілим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19.02.2024 року справу передано в провадження судді ОСОБА_1 ..

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18.12.2024 року в затвердженні угоди відмовлено справу призначено до судового розгляду.

29.05.2021 приблизно о 22:00 год., ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні домоволодіння АДРЕСА_2 , де разом з мешканцем зазначеного домоволодіння - ОСОБА_8 розпивали алкогольні напої.

Знаходячись у приміщенні вищезазначеного домоволодіння у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «HUAWEI Р40» темно-синього кольору, який був у прозорому силіконовому чохлі, що знаходився на столі в кухні.

Після чого, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, зі столу, що розташований у кухні будинку викрав мобільний телефон марки «HUAWEI Р40», темно-синього кольору, який належить ОСОБА_6 , тим самим спричинивши останньому матеріальний збиток, згідно висновку судово- товарознавчої експертизи № 1841/21 від 01.06.2021 року на суму 2078,40 гривень, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В результаті умисних, злочинних протиправних дій ОСОБА_5 ОСОБА_6 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 2078,40 грн. .

Таким чином, за вказаних обставин ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України на підставі п.1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку з набранням чинності законом, яким скасована кримінальна відповідальність за вчинене нею діяння.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання, прокурор посилається на Закону України від 18 липня 2024 року №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким викладено ст. 51 КУпАП в новій редакції, ч.1 та 2 якої визначає момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 та 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, станом на момент скоєння кримінального правопорушення.

У зв`язку з викладеним, прокурор просив закрити кримінальне провадження, оскільки матеріальні збитки, вчиненим діянням, не перевищують 2 неоподатковуваних мінімумів, а тому підпадають декриміналізації.

Обвинувачений підтримав позицію прокурора. Інших клопотань не мав.

Потерпілий до суду не з`явився, цивільний позов не поданий.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з декриміналізацією, підлягає до задоволення у зв`язку з набуттям чинності Закону України від 18 липня 2024 року №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Так, відповідно до обвинувального акту, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке вчинене ним в травні 2021 року.

Сума 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на 01.01.2021 року становить 2270,00 грн.

Тобто, діяння, в яких обвинувачується ОСОБА_5 відповідно до Закону України від 18 липня 2024 року №3886-ІХ, перестало бути кримінально караним і підлягає декриміналізації із звільненням ОСОБА_5 від кримінального покарання.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом, як правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діянь визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Аналогічні вимоги обов`язковості ретроактивного застосування кримінального закону, який скасовує караність діяння, містяться у статті 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенції) яка є частиною національного законодавства України та в практиці Європейського суду з прав людини (далі Європейський суд).

Так, у рішенні у справі Scoppola v. Italy (№ 2) (2009) Європейський суд поклав в основу правової позиції щодо тлумачення частини першої статті 7 Конвенції те, що в європейському та міжнародному масштабі склався консенсус стосовно обов`язковості ретроактивного застосування кримінального закону, який скасовує караність діяння.

На підтвердження вказаного висновку Європейський суд посилався на частину 1 статті 49 Хартії основних прав Європейського Союзу 2000 року (далі - Хартія), яка містить імперативну вимогу щодо зворотної дії в часі закону, який передбачає більш м`яке покарання, а також - на тлумачення цього положення Судом Європейського Союзу в рішенні у справі Silvio Berluskoni and Others (2005), де зазначено, що в цій справі до заявників не був застосований не просто закон, який пом`якшує покарання, а закон, що насправді скасовував караність діяння. Таким чином, Європейський суд визначив, що попри свій буквальний зміст частина перша статті 49 Хартії передбачає й обов`язковість зворотного застосування закону, який скасовує злочинність діяння. Висновок Європейського суду у справі Scoppola v. Italy (№ 2) (2009) про те, що частина перша статті 7 Конвенції включає також і позитивну гарантію ретроактивного застосування до особи закону, що скасовує злочинність діяння, зобов`язує застосовувати практику Європейського суду, якою забезпечується дотримання принципу верховенства права і законності, згідно зі статтями 8, 9 КПК України.

Пунктом 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, оскільки втратив чинності закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна, вартість якого не перевищила суми 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на 01.01.2021 року 2270,00 грн.

Тому діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до Закону України від 18липня 2024 року №3886-ІХ, перестало бути кримінально караним, а кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку з його декриміналізацією.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

Таким чином, внесені законодавцем зміни до Закону про кримінальну відповідальність, призвели до декриміналізації діяння, а дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону, як правильно встановлено судом першої інстанції.

Отже, у такому випадку закриття кримінальної справи у суді першої інстанції з підстави, визначеної у пункті 4 частини 1 статті 284 КПК, у зв`язку із декриміналізацією діяння, суд не повинен доводити розгляд справи до кінця з постановленням виправдувального вироку у разі незгоди з клопотанням прокурора про закриття кримінального провадження, а виносить постанову про закриття такого кримінального провадження з підстав набрання чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

Більше того, такі підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані із змінами законодавства про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.4-1, ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Отже, суд приходить до висновку про закриття кримінального провадження №0000031 від 30.05.2021 за ч.1 ст.185 КК в порядку, визначеному п.4-1, ч.1 ст.284 КПК України.

На підставі викладеного, суд вважає за можливе закрити кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України на підставі п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного,ч.4 ст. 185 КК України, керуючись 1-2 ч. 2 ст. 284, 371, 372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Кримінальне провадження №0000031 від 30.05.2021 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України № 3886-IX Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів.

Речові докази по кримінальному провадженню: мобільний телефон «HUAWEI Р40» , переданий на відповідальне зберігання потерпілому, залишити потерпілому ОСОБА_6 ..

Матеріали кримінального провадження №0000031 від 30.05.2021 (на 51а.с.) зберігати при матеріалах судової справи № 193/592/21 (1-кп/193/12/24).

Для вирішення питання про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст.51 КУпАП направити копію ухвали до ВП №9 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1