Справа № 694/224/25 1-кс/694/108/25
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

про продовження застосування запобіжного заходу

22.01.2025 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001532 від 27.11.2024 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Острожани, Жашківського району, Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, військовослужбовця, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України, -

з участю підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6

встановив:

Старший слідчий СВ Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивує тим, що СВ Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001532 від 27.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.11.2023 між командиром військової частини НОМЕР_1 та солдатом ОСОБА_5 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ на посадах осіб рядового, сержантського (старшинського) складу та цього ж дня наказом командира вказаної військової частини №343 останнього зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду курсанта.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 ОСОБА_5 з 30.11.2023 набув статусу військовослужбовця, у зв`язку з чим повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

В подальшому ОСОБА_5 призначено на посаду стрільця-зенітника 1-го зенітно-ракетного відділення зенітно-ракетного взводу 1-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 .

27.11.2024 у нічний час після опівночі, у ОСОБА_5 , який вживав алкогольні напої із ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 в ході телефонної розмови із ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 , який є батьком неповнолітньої ОСОБА_9 , виник конфлікт на ґрунті неприязних відносин у зв`язку із тим, що остання не повернулася вчасно додому з прогулянки, в ході якого ОСОБА_11 став погрожувати ОСОБА_10 фізичною розправою, в тому числі із застосуванням гранати.

У подальшому, 27.11.2024 близько 01 год. 10 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки Volkswagen Touareg д.н.з. НОМЕР_3 , в якому перебували ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , приїхав в м. Тальне Звенигородського р-ну Черкаської обл., де поблизу ресторану «Гірський Тікич», висадив ОСОБА_9 та вона направилась додому.

Після чого ОСОБА_5 , маючи умисел спрямований, на вбивство

ОСОБА_10 , тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, вирушив за місцем проживання останнього. Під`їхавши о 01 год. 30 хв. на вказаному автомобілі до будинковолодіння АДРЕСА_2 , де перебували ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , не виходячи з автомобіля і перебуваючи в салоні на водійському сидінні транспортного засобу, з вікна автомобіля, усвідомлюючи власні дії та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи обізнаним про наслідки ураження ручної протипіхотної оборонної ударно-дистанційної гранати РГО-78, оскільки з 30.11.2023 проходив військову службу за контрактом, кинув зазначену гранату ОСОБА_10 під ноги, після чого виник вибух. Внаслідок зазначених протиправних дій та вибуху вказаної гранати ОСОБА_10 спричинені тілесні ушкодження, згідно довідки КНП «Тальнівська багатопрофільна лікарня» Тальнівської міськради від 27.11.2024 року № 987-с у вигляді: осколкового сліпого поранення м`яких тканин лівого стегна, правої частини шиї, наявність металевих уламків лівого стегна та лівої щелепи, після чого він з місця вчинення злочину зник, тобто ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме для позбавлення життя вищезазначеної особи, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілого було доставлено до лікарні, де йому було надано необхідну медичну допомогу.

27.11.2024 повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, про що зроблена відповідна відмітка у Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення є обґрунтованою, в матеріалах справи є здобуті у визначеному законом порядку достатні дані, які свідчать про наявність ознак злочину, а саме:

- дані повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення від 27.11.2024;

- дані протоколу прийняття заяви про злочин від 27.12.2024;

- дані показань потерпілого ОСОБА_10 від 27.11.2024;

- дані протоколу огляду місця події від 27.11.2024;

- дані акту перевірки на наявність вибухових матеріалів від 27.11.2024;

- дані довідки КНП «Тальнівська багатопрофільна лікарня» Тальнівської міськради від 27.11.2024 року № 987-с;

- дані протоколу огляду місця події від 27.11.2024;

- дані протоколу огляду місця події від 27.11.2024;

- дані протоколу обшуку від 27.11.2024;

- дані показань неповнолітнього свідка ОСОБА_7 від 27.11.2024;

- дані слідчого експерименту із неповнолітнім свідком ОСОБА_7 від 27.11.2024;

- дані показань неповнолітнього свідка ОСОБА_8 від 27.11.2024;

- дані показань неповнолітнього свідка ОСОБА_9 від 27.11.2024;

- дані слідчого експерименту із неповнолітнім свідком ОСОБА_9 від 27.11.2024;

- інші матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтованопідозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України - закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

ОСОБА_5 27.11.2024 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області 28.11.2024 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, а саме до 25.01.2025 - включно.

Постановою в.о. керівника Черкаської спеціалізованої прокурати у сфері оборони Центрального регіону 20.01.2025 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 27.02.2025.

Крім цього встановлено, що заявлені ризики під час обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились.

За таких обставин, на думку слідчого та прокурора, є необхідність у продовженні строку тримання під вартою щодо ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування без права внесення застави.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали та просили задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечували, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби за місцем проживання.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотивиклопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 28.11.2024 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.01.2025 включно.

Слідчим суддею установлено, що при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя на той час виходив з обґрунтованості його підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст.115 КК України, з чим погоджується слідчий суддя і при вирішенні цього клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу.

При обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою враховано тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі доведення його вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, дані про його особу, а також встановлено наявність ризиків можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливу на свідків, можливого вчинення іншого кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені ризики в клопотанні про продовження строку дії вказаного запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування з плином часу не зменшився, і обумовлений серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин за ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України), у якому підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі за тяжкий злочин у найближчій перспективі робить цей ризик достатньо високим.

Щодо ризику незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності цього ризику слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Тобто ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого/свідків та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Ризик впливу на свідків також обумовлюється можливим використанням ОСОБА_5 знайомств, зв`язків, обізнаності про осіб, які є свідками у даному кримінальному провадженні, з метою підбурювання їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання показань, які суперечитимуть зібраним у справі.

Відповідний незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, що вчинила злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із його особою (наприклад, показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не завершене, а потерпілий та свідки сторони обвинувачення відповідно не допитувались судом безпосередньо, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу підозрюваного, такі особи можуть змінити свої показання або відмовитися від дачі показань у суді.

Слідча суддя враховує й те, що для здійснення тиску не обов`язково осіб знати особисто. Для цього достатньо, наприклад, що особі, якій загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, після ознайомлення з матеріалами справи стануть відомі анкетні дані свідків, і з метою уникнення покарання, можуть вчинятися дії, покликані на примушення свідків до зміни показань або до відмови від їх надання.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження слідчого, щодо існування цього ризику.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення слідча суддя виходить з встановлених вище ризиків впливу ОСОБА_5 на свідків, що може бути вчинений шляхом примушування їх до відмови від давання показань, а також до давання завідомо неправдивих показань шляхом вмовлянь, описаний вище вплив містить ознаки самостійного кримінального правопорушення, передбаченого ст. 386 КК України.

Також, слідчий суддя зауважує, що відповідно до вимоги РВП ГУ Національної поліції в Черкаській області від 27.11.2024 вбачається, що 09.06.2023 Звенигородською окружною прокуратурою направлено матеріали кримінального провадження до суду з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України (№0000076).

Наявність іншого кримінального провадження, що перебуває на розгляді в суді свідчить, що підозрюваний схильний до вчинення кримінальних правопорушень, що в свою чергу свідчить про наявність ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже зазначений ризик є доведеним.

Вказане свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Отже наявність обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п. п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, надають підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу. Розглядаючи заявлене клопотання, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відтак, слідчим суддею враховано, що підозрюваний євійськовослужбовцем, має позитивну характеристику з місця проживання, та вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення. Крім того судом враховано, що підозрюваний вчинив інкриміноване йому правопорушення в умовах воєнного стану на території України, використовуючи наи?більш несприятливии? для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищении? ступінь суспільноі? небезпеки злочинів, які вчиняються в умовах воєнного стану.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000 року тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставини у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 є тяжкість злочину, який інкримінується обвинуваченому та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, також такою обставиною є характер вчинення і підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, та суспільний резонанс, і саме наведені вище обставини у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження, в змозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ризику переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Доводи захисника та підозрюваного про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного слідчий суддя відхиляє, оскільки такий запобіжний захід, як і ще менш обтяжливі запобіжні заходи, не зможуть запобігти вказаним ризикам та дисциплінувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

З огляду на викладене, запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 необхідно продовжити.

Вирішуючи дане питання, суд такожвраховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом при обранні запобіжного заходу і відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176-178,184,193,194,196-199 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001532 від 27.11.2024 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Острожани, Жашківського району, Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, не одруженого, військовослужбовця, раніше не судимого, до трьох місяців, а саме до 27.02.2025 включно.

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 24.01.2025 року о 13.15 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1