В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Одеси кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113 від 23.01.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, діючи у порушень вимог ст. 36 ЗУ «Про медіа» - «Обмеження щодо змісту інформації», на території України в медіа та на платформах спільного доступу до відео, відповідно до якого забороняється поширювати: «порнографічні матеріали, а також матеріали, що заохочують сексуальну експлуатацію та насильство над дітьми, демонструють статеві відносини дітей, використовують образ дій (візуальний запис образу дітей) у видовищних заходах сексуального чи еротичного характеру, використовуючи підключений до мережі Інтернет ноутбук марки «DELL», модель «P35E001», серійний номер: 7RRQQQ2 за допомогою програмного забезпечення з мережі Інтернет, здійснив завантаження 28 файлів, які мають порнографічний характер та належать до дитячої порнографії, тим самим ОСОБА_4 умисно придбав та умисно почав зберігати дитячу порнографію до 30.11.2024 включно, без мети збуту чи розповсюдження.

30.11.2024 з 10:21 до 11:37 співробітниками відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого у ОСОБА_4 виявлено та вилучено ноутбук марки «DELL», модель «Р35E001», серійний номер: 7RRQQQ2, який використовувався останнім для завантаження за допомогою програмного забезпечення з мережі Інтернет та зберігання 28 файлів, які відносяться до творів порнографічного характеру та містять дитячу порнографію.

На підставі викладеного, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України за кваліфікуючими ознаками: умисне придбання та зберігання дитячої порнографії без мети збуту чи розповсюдження.

Враховуючи визнання в повному обсязі підозрюваним ОСОБА_4 своєї вини в інкримінованому правопорушенні, 28.02.2025 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

При цьому, сторони погодились на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 301-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права займатися певною діяльністю пов`язаною із зберіганням, розміщенням та розповсюдженням творів, зображень, кіно та відеопродукції через мережу Internet, а також із використанням інформаційно-телекомунікаційної системи строком на 1 (один) рік.

Крім того, сторони дійшли згоди про застосування ст. ст. 75, 76 КК України на розсуд суду.

Відповідно до ст. 77 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням додаткове покарання у виді позбавленням права займатися певною діяльністю пов`язаною із зберіганням, розміщенням та розповсюдженням творів, зображень, кіно та відеопродукції через мережу Internet, а також із використанням інформаційно-телекомунікаційної системи може бути призначене.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання. Зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України та КК України, укладення угоди надає можливість швидше закінчити досудове розслідування без зайвих витрат процесуального часу та ресурсів, відсутності потреби у проведенні ряду судових експертиз, що зменшує процесуальні витрати.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення визнав повністю за обставин, наведених у висунутому обвинуваченні. Зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 301-1 КК України в повному обсязі, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України. Пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно в присутності захисника.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання. Зазначив, що угода про визнання винуватості не порушує прав обвинуваченого, ОСОБА_4 дійсно визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні ще під час досудового розслідування, сприяв слідству, угоду укладав добровільно без примусу та тиску на нього.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення п.п.1-4 ч.4 ст. 474, п.1 ч.3 ст. 394, п.1 ч. 3 ст. 424, ст.476 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним.

Підписуючи зазначену угоду сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та правовою кваліфікацією за ч.1 ст.301-1КК України.

Сторони цієї угоди під час підготовчого судового засідання підтверджують, що її укладення є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Проаналізувавши зміст обвинувального акта та угоди про визнання винуватості, дослідивши надані сторонами матеріали, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода містить формулювання обвинувачення, яке прокурор вважав доведеним, та його правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. При цьому, сформульоване в угоді обвинувачення відображає істотні обставини цього кримінального провадження, які відповідають формулі кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 301-1 КК України.

Узгоджене сторонами угоди покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих обставин - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, після роз`яснення сторонам наслідків укладення угоди, які передбачені ч.4 ст.474 КПК України та виконання вимоги п.п. 6, 7 вказаної статті, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди відповідно до п.3 ч.4 ст.469 КПК України.

Згідно вимог ст. 12 КК України кримінальне правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких злочинів, а тому відповідно до положень п.1 ч.4 ст.469 КПК України між прокурором та обвинуваченим за участі захисника може бути укладено угоду про визнання винуватості.

Після виконання вимог ст. 474 КПК України, перевіривши угоду на її відповідність нормам КПК, КК України та інших законів, суд встановив, що угода відповідає вимогам закону та не суперечить нічим інтересам, сторони правильно розуміють наслідки укладеної угоди.

Відповідно до ч. 1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд враховує, що за своєю правовою природою угода про визнання винуватості являє собою ключовий інструмент узгодження інтересів: з одного боку держави (публічний, або суспільний інтерес), з іншого - обвинуваченого.

Суспільний інтерес є абстрактним оціночним поняттям і в узагальненому виді являє собою інтерес суспільства або усередненого представника цієї спільноти, пов`язаний із забезпеченням його благополуччя, стабільності, безпеки та сталого розвитку.

В даному кримінальному провадженні наявність суспільного інтересу обґрунтована сприянню у швидкому судовому провадженні, яке зможе забезпечити своєчасне та невідворотнє покарання обвинуваченого, а також добровільним повідомленням деталей вчиненого злочину.

Також, суд бере до уваги, що затвердження угоди істотно скорочує часовий проміжок від моменту скоєння кримінального правопорушення до ухвалення підсумкового рішення судом, зменшує строки судового розгляду, у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях, а також витрати на забезпечення судового процесу, знижує навантаження на судові органи та прокуратуру.

Крім того у контексті цього кримінального провадження суспільний інтерес полягає й у попередженні нових кримінальних правопорушень, що забезпечується шляхом призначення справедливого та достатнього покарання у відповідності до загальних засад КК України.

Таким чином, судом встановлено, що укладена 28.02.2025 року між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника, угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 301-1 КК України кваліфіковано правильно, як умисне придбання та зберігання дитячої порнографії без мети збуту чи розповсюдження.

Сторони кримінального провадження розуміють наслідки затвердження даної угоди, щодо обмежень в частині оскарження вироку. Обвинувачений свою провину визнає повністю, зазначив, що може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України.

Отже суд дійшов висновку, що укладену угоду про визнання винуватості від 28.02.2025 року слід затвердити та призначити обвинуваченому покарання, передбачене угодою.

Так, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, є фізичною, осудною особою, критично ставиться до скоєного, має постійне місце проживання.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 301-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права займатися певною діяльністю пов`язаною із зберіганням, розміщенням та розповсюдженням творів, зображень, кіно та відеопродукції через мережу Internet, а також із використанням інформаційно-телекомунікаційної системи строком на 1 (один) рік є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.

Крім того, беручи до уваги вищенаведені обставини і особу винного, суд приходить до висновку про доцільність звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Відповідно до статті 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі п. 4 ч.1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.301-1 КК України, за допомогою ноутбука марки «DELL» s/n 7RRQQQ2, використовуючи його як знаряддя вчинення злочину, суд вважає за необхідне, на підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати до вказаного речового доказу спеціальну конфіскацію.

Витрати на залучення експерта за проведення судової експертизи за експертною спеціальністю 15.2 «Дослідження у сфері захисту суспільної моралі» від 08.01.2025 року № СЕ-19/123-25/34-МЗ, складає 3979 (три тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 50 (п`ятдесят) копійок та підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.

Цивільні позови не заявлені.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжні заходи стосовно обвинуваченого не обирались.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 472-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28.02.2025 року між прокурором Суворовської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , за участі його захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000113 від 23.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права займатися певною діяльністю пов`язаною із зберіганням, розміщенням та розповсюдженням творів, зображень, кіно та відеопродукції через мережу Internet, а також із використанням інформаційно-телекомунікаційної системи строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експерта за проведення судової експертизи за експертною спеціальністю 15.2 «Дослідження у сфері захисту суспільної моралі» від 08.01.2025 року № СЕ-19/123-25/34-МЗ, в сумі 3979 (три тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 50 (п`ятдесят) копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 04.12.2024 року скасувати.

Речовий доказ, відповідно до постанови слідчого від 30.11.2024 року, а саме:

-мобільний телефон марки «Xiaomi», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 - повернути ОСОБА_4 .

На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати речовий доказ, вилучений у ОСОБА_4 , у власність держави, а саме: ноутбук марки «DELL» S/N 7RRQQQ2.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження. На підставі п. 15 ст. 615 КПК України судом у судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1