№ провадження 1-кс/208/2593/24
УХВАЛА

Іменем України

25 листопада 2024 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 ,«про арешт майна» в межах кримінального провадження №0000680 від 19 листопада 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони звернувся до слідчого судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська із клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіль «Ford» моделі «Ranger», європейський реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що в провадженні відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області знаходиться кримінальне провадження № 0000680 від «19» листопада 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області, старший групи слідчих ОСОБА_4 .

Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що 19.11.2024, приблизно о 16:25 год., водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовослужбовець ЗСУ, 131 окремий розвідувальний батальйон), керуючи автомобілем марка «Honda» модель «Element», реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухався по проїжджій частині вул. Олекси Тихого, зі сторони м. Краматорська, у напрямку м. Костянтинівка, на території м. Дружківка Краматорського району Донецької області. Під`їхавши до перехрестя з вул. Красна, водій ОСОБА_6 , на освітленій ділянці дороги почав виконувати маневр повороту ліворуч на вул. Красна, виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем марки «Ford» моделі «Ranger», європейський реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (військовослужбовець НГУ, водій-електрик батальйону безпілотних систем в/ч НОМЕР_5 ), який рухався по вул. Олекси Тихого у зустрічному йому напрямку, прямо.

Під час вказаної події ніхто не травмувався.

Далі, приблизно через 3 хвилини після вказаної події, водій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (військовослужбовець ЗСУ, головний сержант 2 стрілецького батальйону в/ч НОМЕР_6 ) керуючи автомобілем марки «Opel» моделі «Zafira», європейський реєстраційний номер НОМЕР_7 , рухаючись вказаною проїжджою частиною вул. Олекси Тихого зі сторони м. Костянтинівка, у напрямку м. Краматорськ, скоїв наїзд на пішохода - водія автомобіля марки «Honda» моделі «Element») ОСОБА_6 який знаходився на проїжджій частині вказаної автодороги, біля автомобіля марки «Ford» моделі «Ranger», та скоїв наїзд на вказаний автомобіль. Внаслідок вказаної події пішохід - водій автомобіля марки «Honda» моделі «Element» - ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження несумісні з життям, від яких загинув на місці події.

В цей момент, водій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (військовослужбовець ЗСУ, кулеметник 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти в/ч НОМЕР_8 ) керуючи автомобілем марки «Mazda» моделі «B2500», європейський реєстраційний номер НОМЕР_9 НОМЕР_10 , рухаючись по вказаній проїжджій частині за автомобілем марки «Opel» моделі «Zafira», після наїзду ним на автомобіль марки «Ford» моделі «Ranger», скоїв зіткнення передньою частиною керованого автомобіля із задньою частиною автомобіля марки «Opel» моделі «Zafira»(ЄО № 7415 від 19.11.2024).

В ході проведення огляду транспортного засобу від19.11.2024 старшим слідчим в ОВСВРЗСТ СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 оглянуто:

- автомобіль марки «Ford» моделі «Ranger», європейський реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_11 НОМЕР_12 , видане 01.10.2024 службою безпеки дорожнього руху ГУНГУ, належить ВЧ НОМЕР_5 . Перебував під керуванням військовослужбовця НГУ,водія-електрика батальйону безпілотних систем військової частини НОМЕР_5 , старшого солдата ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після вилучення, вказаний транспортний засіб 19.11.2024 переданий на відповідальне зберігання на територію майданчика тимчасово затриманих транспортних засобів при ГУНП в Донецькій області за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Академічна,77-Р.

За вказаним фактом відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області внесені відомості до ЄРДР за № 0000680від 19.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Крім того, автомобіль марки «Ford» моделі «Ranger», європейський реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні відповідно до постанови слідчого від 19.11.2024.

Вказані предмети та речі можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З метою проведення експертиз, в тому числі технічного стану транспортного засобу, трасологічної та автотехнічної експертиз, збереження вилучених об`єктів, предметів та речей, які є речовими доказами у кримінальному провадження та забезпечення виконання завдань кримінального провадження в цілому, необхідно накласти арешт на вказане майно, оскільки в разі повернення його є достатні підстави вважати, що воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, перетворене чи відчужене, що може значно перешкодити кримінальному провадженню.

Арешт вказаного майна, як захід забезпечення кримінального провадження, виправдовує потреби досудового розслідування з метою виконання завдань кримінального провадження, пов`язаних із забезпеченням швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень, а також використання вказаного майна в якості доказу.

Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, вказаних предметів, які є речовими доказами та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судове засідання прокурор надав письмову заяву, просив розгляд справи проводити без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у клопотанні, просив задовольнити.

Користувач автомобіля, ОСОБА_7 надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, проти задоволення клопотання не заперечував.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України вбачається, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя враховує, що сторона обвинувачення на власний розсуд розпорядилася правом підтримати заявлене клопотання без своєї особистої участі, у письмовій формі та з документальним підтвердженням.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

В силу ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ч. 3 ст. 170 КПК України).

При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання надання накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Характер та обсяг доказів, що збираються стороною обвинувачення, мають відповідати фактичним обставинам справи та правовій кваліфікації кримінального провадження.

Основним безпосереднім об`єктом злочину за ст. 286 КК України, є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, перелік яких наведений у примітці до ст. 286, а його додатковим обов`язковим об`єктом - життя і здоров`я особи.

Об`єктивна сторона злочину включає такі обов`язкові ознаки:1) діяння, 2) обстановку, 3) наслідки та 4) причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Діяння полягає у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. Воно може вчинятися шляхом дії або бездіяльності і полягати у; 1) вчиненні дій, які заборонені правилами; 2) невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту.

У відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Враховуючи вимоги ст. 170 КПК України, обставини встановлені під час розгляду клопотання у їх сукупності, позиції прокурора, який довів обґрунтованість заявленого клопотання, враховуючи те, що підставою клопотання є необхідність проведення ряду процесуальних дій в межах кримінального провадження, щодо транспортного засобу, з застосуванням якого відбулася подія за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України, в тому числі експертиз транспортного засобу, а тому з метою його збереження, унеможливлення пошкодження та знищення, що може призвести до нівелювання доказової бази, арешт майна є в достатній мірі необхідним та таким, що забезпечить потреби кримінального провадження.

Керуючись ст. 36, 131-132, 170-171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучений 19.11.2024 під час огляду місця події транспортний засіб, який є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000680від 19.11.2024 за ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: автомобіль марки Ford» моделі «Ranger», європейський реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_11 НОМЕР_12 , видане 01.10.2024 службою безпеки дорожнього руху ГУНГУ, належить ВЧ НОМЕР_5 . Перебував під керуванням військовослужбовця НГУ,водія-електрика батал ьйону безпілотних систем військової частини НОМЕР_5 , старшого солдата ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позбавити права на відчуження, розпорядження та/або користування майном

Скасування арешту майна проводиться в порядку передбаченому ст. 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1