Справа № 569/395/25
УХВАЛА

04 квітня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, у рамках кримінального провадження №0000033 від 06.01.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за погодженням із прокурором, звернулась до суду із вказаним клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

Своє клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 , 06.01.2025, у ранкову пору доби (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку вчинюваних дій, на ґрунті особистих неприязних відносин, вчинив фізичне насильство щодо особи з якою перебуває у сімейних відносинах, в розумінні п. 3 ч. 1 ст. 1, ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а саме умисно завдав своєму батьку ОСОБА_7 численні удари кулаками рук та ногами в область голови та тулубу, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудей з чисельними двобічними переломами ребер, внаслідок чого останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

07 січня 2025 року слідчим, за погодженням з прокурором, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

08 січня 2025 року слідчим суддею Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого закінчився 06 березня 2025 року.

03 березня 2025 року слідчим суддею Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 07 квітня 2025 2025 року.

1.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою ОСОБА_7 від 05.01.2025; заявою ОСОБА_7 від 06.01.2025; поясненням ОСОБА_7 від 06.01.2025; двома протоколами огляду від 06.01.2025; копією лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_7 від 06.01.2025; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 06.01.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 07.01.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 07.01.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 12.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 13.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 13.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 13.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 13.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 13.02.2025; протоколом перегляду відеозапису від 30.01.2025; протоколом огляду відеозапису від 30.01.2025; протоколом огляду аудіозапису від 24.02.2025; копією карти виїзду від 06.01.2025; характеризуючими матеріалами на підозрюваного ОСОБА_5 (витягом із журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння №37 від 06.01.2025); речовими доказами у кримінальному провадженні; іншими матеріалами кримінального провадження.

2.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задоволити з підстав викладених у ньому та продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 без визначення розміру застави у межах строку досудового розслідування, вказавши на наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання слідчого.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що Рівненським РУП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000033 від 06.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

За вищевказаних обставин, 07.01.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

08.01.2025 ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 06.03.2025.

Судом встановлено, що Рівненським РУП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000033 від 06.01.2025.

За вищевикладених обставин, 06.01.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 07.01.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 08.01.2025 відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, який в подальшому було продовжено до 07.04.2025.

24.02.2025 керівником Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 07.04.2025.

Розумність підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантій від безпідставного арешту й затримання, закріпленої у статті 5 параграфу 1 (с) Конвенції." Відповідно до практики Європейського суду "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 параграфу 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо вчинила злочин".

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Так, вище вказані докази вказують на обґрунтованість та розумність оголошеної підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Враховуючи, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, слід взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 , п. 32, Series A, №182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 ).

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також, не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

В своїх рішеннях ЄСПЛ за скаргою № 40107/02 від «10» лютого 2011 року по справі «Харченко проти України», п. 80; за скаргою № 20808/02 від 04.03.2010 р. у справі «Шалімов проти України», суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Як встановлено в ході розгляду клопотання, заявлені стороною обвинувачення ризики на даний час не зменшились та є актуальними, оскільки вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, відносяться до категорії тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, а тому може вжити заходів, щоб переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Зокрема, може переїхати до іншої області чи району, оскільки не має офіційного місця роботи, являється військовослужбовцем ЗСУ, цим самим може затягувати та перешкоджати проведенню всебічного і об`єктивного досудового розслідування. Окрім того, встановлено, що ОСОБА_5 , відповідно до доповіді командира військової частини НОМЕР_1 є таким, що самовільно залишив військову частину.

Підозрюваний, будучи обізнаний про коло осіб кому відомо, чи може бути відомо про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, в тому числі знаючи місце проживання потерпілої та свідків шляхом умовлянь, може вчиняти тиск та /або будь-яким іншим чином може вплинути на них або на інших осіб, кому відомі обставини вчинення ним кримінального правопорушення з метою, серед іншого, зміни показань, як під час досудового розслідування, так і в судовому розгляді, про обставини провадження.

Окрім того, згідно матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 , раніше потрапляв у поле зору правоохоронців за вчинення адміністративних правопорушень, зокрема за вчинення домашнього насильства відносно своєї сестри ОСОБА_8 , тобто останній схильний до вчинення правопорушень, та у разі обрання до останнього інших більш м`яких запобіжних заходів, ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Судом також встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 працездатний, тяжкими захворюваннями не хворіє, зловживає алкоголем, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, неодноразово притягався до адміністративної та кримінальної відповідальності, має задовільний стан здоров`я, а відтак обставин, які б вказували на неможливість застосування щодо нього вказаного запобіжного заходу немає.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, що виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини га основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним продовжити щодо ОСОБА_5 винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1-5 ст. 177 КПК України та гарантувати його належну процесуальну поведінку.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Для встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення та остаточного та беззаперечного доведення вини ОСОБА_5 у інкримінованому йому злочині в кримінальному провадженні необхідно: отримати висновок призначеної 06.01.2025 судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 ; отримати висновок призначеної 12.02.2025 амбулаторної судово-психіатричної експертизи відносно підозрюваного ОСОБА_5 ; зібрати необхідні для завершення амбулаторної судово-психіатричної експертизи відомості стосовно підозрюваного ОСОБА_5 ; отримати висновок призначеної 08.01.2025 судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження»; виконати інші слідчі (розшукові) дії, в яких виникне потреба під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, вирішити питання про вручення зміненого (кінцевого) повідомлення про підозру, виконати вимоги ст. 290 КПК України, відкрити матеріали досудового розслідування, надати підозрюваному та захиснику для ознайомлення матеріали кримінального провадження, надати запит стороні захисту про надання матеріалів, які можуть бути використані як докази у суді, скласти, затвердити у прокурора, направити до суду обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження, провести інші слідчі (розшукові) дій, в яких виникне необхідність під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Судові експертизи були призначені своєчасно, відповідно до отриманих зразків для їх проведення. Значний термін їх проведення пов`язаний із великою завантаженістю експертної установи та відповідною методикою.

З огляду на викладене, оскільки вказані слідчі та процесуальні дії не могли бути виконані та завершені з об`єктивних причин, а тому додатковий строк необхідний для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, повного, всебічного та об`єктивного завершення досудового розслідування.

У зв`язку із складністю кримінального провадження строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено відповідно до ухвали слідчого судді Рівненського міського судудо 4-х місяців, а саме до 07.05.2025 включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Тому, враховуючи суспільну небезпечність особи підозрюваного ОСОБА_5 , який вчинив насильницький злочин, є необхідним продовжити відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, що на думку слідчого судді, є справедливим і здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 131-132, 176, 177, 182, 183, 194, 196, 199, 205 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задоволити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, а саме до 07.05.2025.

Утримувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в Державній установі "Рівненський слідчий ізолятор" - м. Рівне, вул. Дворецька, 116.

Визначити строк дії ухвали до 07.05.2025.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити на виконання уповноваженій особі ДУ "Рівненський слідчий ізолятор", вручити учасникам судового розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя