Номер провадження 1-кп/754/349/25
Справа № 754/3365/24
У Х В А Л А

Іменем України

26 лютого 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000580 від 04.08.2022 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.149, ч.2 ст.156, ч.4 ст.153 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

за участю сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5 та ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 156, ч. 4 ст. 153 КК України.

В судовому засіданні, 26.02.2025, під час вивчення письмових матеріалів кримінального провадження, захисником обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_6 заявлено клопотання про визнання очевидно недопустимим доказом: протоколу огляду від 08-09 червня 2021 року, яким була досліджена інформація, що зберігається на флеш-карті «SanDisk 16 Gb» отриманої 07.06.2021 в порядку тимчасового доступу у ТОВ «Укрнет» в межах іншого кримінального провадження. В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що прокурором не надано належних документів про дотримання встановленої КПК України процедури отримання стороною обвинувачення дозволу на використання доказів отриманих в межах іншого кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник - адвокат ОСОБА_7 клопотання підтримали.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що інформація отримана в ТОВ «Укрнет», використана в межах кримінального провадження №0000580 на підставі ухвали слідчого судді від 21.07.2023 про тимчасовий доступ до матеріалів кримінального провадження №0000577 .

Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, які брали участь у судовому засіданні, вважає, що клопотання не підлягає до задоволення, зважаючи на наступне.

За змістом ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання осіб, речові докази, документи, висновки експертів.

У відповідності до ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно з ч. 2 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду.

При цьому системний аналіз ст. 89 КПК України дозволяє дійти висновку, що законодавець ознаки недопустимості доказів поділяє на очевидні та неочевидні. Залежно від цього визначається момент прийняття рішення щодо недопустимості доказів, який окреслений межами судового розгляду. Очевидно недопустимими є ті докази, про недопустимість яких прямо вказується в КПК України. Це означає, що очевидно недопустимим є доказ, будь-яке порушення процедури отримання якого згідно положень КПК України є безумовною підставою визнання його недопустимим.

Існують також умовно недопустимі докази, допустимість чи недопустимість яких визначається судом у кожному конкретному випадку в залежності від встановлених обставин кримінального провадження. Саме тому, процесуальну конструкцію очевидна недопустимість доказу, слід розглядати крізь призму положень інституту доказового права у його нерозривному зв`язку з кримінально процесуальними правовідносинами.

За наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли такі порушення: (1) прямо та істотно порушують права і свободи людини; чи (2) зумовлюють сумніви у достовірності отриманих фактичних даних, які неможливо усунути.

Даючи оцінку доводам клопотання захисника ОСОБА_6 суд враховує, що в матеріалах справи міститься постанова від 29.06.2021 старшого групи прокурорі у кримінальному провадженні - ОСОБА_8 , про виділення матеріалів досудового розслідування, згідно якої з матеріалів кримінального провадження №0001015, виділено в окреме провадження матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.301 КК України в копія процесуальних документів за переліком, серед яких: ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 01.06.2021; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 07.06.2021; додаток до протоколу із носієм електронної інформації та протокол огляду від 08-09.06.2021, які зареєстровано в ЄРДР за №0000578. Постановою прокурора ОСОБА_8 від 29.06.2021 матеріали кримінального провадження №0000578 об`єднанні у єдине провадження із матеріалами кримінального провадження №0000577. Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва 21.07.2023 в межах кримінального провадження №0000580 надано тимчасовий доступ до речей та документів, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження №0000577. Старшим слідчим СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 ,на підставі зазначеної ухвали слідчого судді, 17.08.2023 складено протокол тимчасового доступу, за описом якого серед інших документів було вилучено протокол огляду від 08-09.06.2021 складений в межах кримінального провадження №0001015 (т.1 а.с.93).

Наявність зазначених процесуальних документів у матеріалах справи, наданих стороною обвинувачення, свідчить про дотримання процесуальної процедури отримання доказів та відсутність очевидної недопустимості - протоколу огляду інформації, що зберігається на флеш-карті «SanDisk 16 Gb» отриманої 07.06.2021 в порядку тимчасового доступу у ТОВ «Укрнет».

Доводи захисника про необхідність отримання дозволу слідчого судді на використання доказу в межах іншого кримінального провадження, не заслуговують на увагу. Оскільки, вказаний порядок врегульований вимогами ч.2 ст.298-1 КПК України, та розповсюджується лише на процесуальні джерела доказів отриманих у кримінальному провадженні про кримінальні проступки.

Оцінка цього доказу, на предмет належності і допустимості має проводитись судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення остаточного рішення суду за наслідками розгляду кримінального провадження у сукупності із іншими доказами.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст. 89, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 про визнання очевидно недопустимим доказу, а саме: протоколу огляду від 08-09.06.2021, яким досліджена інформація, що зберігається на флеш-карті «SanDisk 16 Gb», отриманої 07.06.2021 в порядку тимчасового доступу у ТОВ «Укрнет», - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1