Справа №523/7310/24
Провадження №1-кп/523/731/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000370 внесеному до ЄРДР 07.03.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду м.Одеси перебуває кримінальне провадження №0000370 внесеному до ЄРДР 07.03.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, просила обрати більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, враховуючи що строк дії обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується, а підстави для його зміни з урахуванням особи обвинуваченого відсутні, суд вважає доцільним продовжити дію обраного відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу на 60 днів виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Стаття 177 КПК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з цим, ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

З огляду на п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Згідно зі ст.8, ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави, а принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Наряду з наведеним, відповідно до вимог п.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 63 рішення у справі «Доронін проти України від 19.02.2009р.) про обрання чи продовженні застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою навіть у справах про вбивство та при спробі обвинуваченого зникнути, національні суди мають розглядати можливість застосування тих чи інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, а посилання при цьому головним чином на тяжкість обвинувачення не уявляє собою « відповідної та достатньої» підстави.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, офіційно не працевлаштований, має неповнолітню дитину на утриманні.

Приймаючи до уваги викладені підстави та наведені і встановлені в судовому засіданні ризики, обставини інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_5 кримінального правопорушення, відповідальність за які передбачена ч.4 ст.186 КК України, головуючий приходить до висновку, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_5 не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому вважає за необхідне обрати запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

При цьому, з урахуванням вимог ч.4 ст.183 КПК України та обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєні злочину із застосуванням насильства, суд вважає необхідним не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.177, 178, 331, 369-372, 383 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 29.05.2025 року.

Копію ухвали направити в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання, прокурору для відома.

Головуючий суддя ОСОБА_1