Справа № 461/393/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/286/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 20 січня 2025 року про відмову в задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 на повідомлення про підозру від 21.05.2018 року

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 20.01.2025 року відмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на повідомлення про підозру від 21.05.2018 року ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №000932 від 24.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вище вказану ухвалу слідчого судді, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задоволити подану скаргу.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог апелянт покликається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки слідчий суддя не врахував доводи сторони захисту, зокрема те, що повідомлення про підозру належним чином не вручено ОСОБА_7 , з причин того, що таке направлено за адресою, за якою ОСОБА_7 не проживає, 28.10.2016 року виїхав за межі території України, а саме повідомлення про підозру надіслано 19.04.2018 року.

З огляду на вище вказане, сторона захисту вважає, оскаржувану ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення сторони обвинувачення та сторони захисту, вивчивши матеріали клопотання, дослідивши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.309 КПК України під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.

Зокрема, частинами 1-3 ст 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором. Повідомлення має містити, зокрема такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Наведене в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» поняття «обґрунтована підозра», означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Крім того, Єврепейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування, оцінка обґрунтованості підозри чи зміни підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Більше того, суд апеляційної інстанції зауважує, що захисником ОСОБА_6 оспорюється факт неналежного вручення повідомлення про підозру ОСОБА_7 , що має наслідком відсутності в останнього статусу підозрюваного, при цьому не вказує як в самій скарзі, так і в апеляційній скарзі, в чому ж саме полягає необґрунтованість самої підозри.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли безумовне скасування ухвали слідчого судді судом апеляційної інстанції не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 20 січня 2025 року про відмову в задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 на повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 21.05.2018 рокузалишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: