Справа № 565/401/25
Провадження № 1-кп/565/83/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2025 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000018 від 11 лютого 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кузнецовськ Рівненської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше судимого

- 21 жовтня 2024 року вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області за ст.126-1 КК України до 200 (двісті) годин громадських робіт,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.2 ст.389, ст.390-1 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21 жовтня 2024 року у справі 565/2167/24 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України і призначено покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин та на підставі п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, застосовано обмежувальний захід, відповідно до якого на засудженого покладено обов`язок пройти програму для кривдників на строк 3 (три) місяці.

16 грудня 2024 року ОСОБА_4 у Вараському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області, під підпис ознайомлено з умовами, порядком та обов`язками під час відбування покарання, відповідно до ч.1 ст.37 КВК України, та під підпис попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ч.2 ст.389 КК України, за ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Також, 16 грудня 2024 року ОСОБА_4 видано направлення для відбування покарання до КП «УК «Житлокомунсервіс» Вараської міської ради, яке розташоване по вул. Кібенка, 3, в м. Вараш Рівненської області, згідно якого він 17 грудня 2024 року повинен був приступити до відпрацювання громадських робіт.

Однак, засуджений ОСОБА_4 до виконання громадських робіт не приступив та категорично відмовився їх виконувати, чим відповідно до ст.40 КВК України ухилився від покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

Своїми діями ОСОБА_4 порушив ч.3 ст.40 КВК України, тобто без поважних причин (тяжка тривала хвороба, виїзд в іншу місцевість без дозволу у зв`язку з загибеллю близьких, тощо), з метою ухилення від відбування покарання, не приступив до виконання громадських робіт, та не відпрацював призначені йому громадські роботи, тобто умисно ухилився від призначеного судом йому покарання у виді громадських робіт.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України.

Крім того, 21 жовтня 2024 року ОСОБА_4 під розписку був ознайомлений із вироком суду у справі 565/2167/24 та останньому роз`яснено про обов`язок проходження ним програми для кривдників у Вараському центрі соціальних служб та послуг.

Однак, у подальшому ОСОБА_4 , будучи у телефонному режимі неодноразово повідомленим про необхідність явки до Вараського центру соціальних служб та послуг, що за адресою: м. Вараш, м-н Будівельників, 3, Рівненської області, достовірно знаючи про покладений на нього обов`язок проходження програми для кривдників відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, без поважних причин з 26 грудня 2024 року до 10 лютого 2025 року не з`явився до Вараського центру соціальних служб та послуг для проходження програми для кривдників до спеціаліста з провадження корекційних програм для кривдників, маючи реальну можливість виконувати покладений на нього обов`язок та відбувати призначений судом обмежувальний захід, чим ухилився від проходження програми для кривдників.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в ухиленні від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.390-1 КК України.

20 лютого 2025 року між прокурором Вараської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 , на підставі статтей 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Зі змісту угоди слідує, що сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.2 ст.389, ст.390-1 КК України. ОСОБА_4 під час досудового розслідування беззастережно та повністю визнав свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень, зобов`язався визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторонами угоди узгоджено покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення, а саме:

- за ч.2 ст.389 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік,

- за ст.390-1 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки з покладенням обов`язків, передбачених ст.59-1 КК України.

На підставі ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України за сукупністю вироків призначити покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Кузнецовського міського суду від 21 жовтня 2024 року у справі № 565/2167/24 за ст.126-1 КК України та призначити остаточне покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки та 20 (двадцять) днів із покладенням обов`язків, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України.

ОСОБА_4 , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, надав згоду на призначення узгодженого покарання.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, судом враховано наступні обставини.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений у судовому засіданні просив затвердити угоду, вказав, що з його боку угода була укладена добровільно. Зазначив, що насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував. ОСОБА_4 повідомив, що беззастережно визнає свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, розуміє характер пред`явленого обвинувачення та погоджується з його формулюванням, вказав, що здатен виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.

В судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене в ній покарання.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України, є кримінальними проступками.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції ч.2 ст.389 та ст.390-1 КК України. При цьому враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані, що характеризують особу винного, його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, як обставини, що пом`якшують покарання.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди, є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком інших обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.389 та ст.390-1 КК України.

Враховуючи наведене вище, суд встановив, що укладена у цьому кримінальному проваджені угода про визнання винуватості відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства та закону України про кримінальну відповідальність.

Судом не встановлено підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, для відмови в її затвердженні.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжуює покарання є рецидив злочину.

З огляду на вказане суд дійшов висновку про необхідність затвердження вказаної угоди про визнання винуватості шляхом ухвалення вироку та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не пред`являвся.

Речові докази та процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався і підстав для його застосування суд не вбачає.

Керуючись статтями 314, 373, 374, 394, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20 лютого 2025 року між прокурором Вараської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.389, ст.390-1 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.389 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік,

- за ст.390-1 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.71, 72 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21 жовтня 2024 року та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки 20 (двадцять) днів.

Відповідно до ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки ОСОБА_4 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області з підстав, передбачених ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію даного вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам провадження, що відповідно до ст.476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст.389-1 КК України.

Суддя ОСОБА_1