Справа № 545/722/24
Провадження № 1-кп/545/261/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2025 Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава у дистанційному режимі відеоконференції між Полтавським районним судом Полтавської області та ДУ «Харківський слідчий ізолятор» кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001202 від 22.12.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Юхнов Юхновського району Калузької області РФ, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, вдівця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:

03 липня 1997 року Балаклійським районним судом Харківської області за частинами 2,3 статті 140 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку відповідно до статті 46-1 КК України на 2 роки;

06 березня 1998 року Балаклійським районним судом Харківської області за частиною 2 статті 141, статті 43 КК України до 4 років позбавлення волі;

11 квітня 2003 року Балаклійським районним судом Харківської області за частинами 2,3 статті 185, статтею 395, частиною 1 статті 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

30 травня 2005 року Балаклійським районним судом Харківської області за частиною 2 статті 190, частиною 2 статті 390, статями 70, 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі;

26 січня 2010 року Балаклійським районним судом Харківської області за частиною 3 статті 185, статтями 69, 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

16 травня 2011 року Балаклійським районним судом Харківської області за частиною 2 статті 190 КК України до позбавлення волі на 1 рік 6 місяців;

01 квітня 2013 року Барвінківським районним судом Харківської області за частиною 3 статті 185 КК України до позбавлення волі на 3 роки;

26 вересня 2017 року Балаклійським районним судом Харківської області за частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 190, частиною 1 статті 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

27 квітня 2018 року Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі

10 липня 2024 року Балаклійським районним судом Харківської області, з урахуванням ухвали Харківського апеляційного суду від 25 січня 2025 року, за частиною 4 статті 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, -

у с т а н о в и в:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Епізод №1

Згідно з обвинувальним актом, обвинувачений ОСОБА_4 , у ранковий час 20.12.2023, більш точного часу встановити не вдалося, перебуваючи на законних підставах з дозволу ОСОБА_5 , який проживав як внутрішньо-переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 ,

діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу, із шафи однієї із кімнат таємно викрав бензопилу «Pro Craft GS-50/2» вартістю 2304 грн, яка належить ОСОБА_5 , після чого з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому майнову шкоду у розмірі 2304 грн.

Епізод №2

Обвинувачений ОСОБА_4 , у ранковий час 21.12.2023, більш точного часу встановити не вдалося, перебуваючи на законних підставах з дозволу ОСОБА_5 , який проживав як внутрішньо-переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно,повторно, шляхом вільного доступу, із коридору будинку таємно викрав велосипед «Hanseatic» вартістю 4532,34 грн, яка належить ОСОБА_5 , після чого з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому майнову шкоду у розмірі 4532,34 грн.

ІІ. Кваліфікація дій обвинуваченого судом

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати:

-за епізодом №2 за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану;

Під час судового розгляду прокурор заявила клопотання про закриття кримінального провадження у частині обвинувачення ОСОБА_4 за епізодом від 20.12.2023(епізод №1) на підставі п.41 ч.1 ст.284 КПК України.

З`ясувавши думку обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд виходить з такого.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 вчинив 20.12.2023 .

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1342 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ч. 4 ст. 185 КК України, становив 2684 грн (1342?2).

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, діями ОСОБА_4 було заподіяно майнову шкоду потерпілому за епізодом №1 - 2304 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Ураховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_4 майна за епізодом №1 була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, суд приходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження у частині пред`явленого обвинувачення за цим епізодом у порядку, визначеному п.41 ч.1 ст.284 КПК України.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю та підтвердив як факти заволодіння чужим майном, так і обставини скоєного. Щиро розкаюється у вчиненому та просить суворо не карати та не позбавляти волі. Просить також обмежити судове слідство його допитом, пояснивши, що він правильно розуміє фактичні обставини по справі.

Суд, переконавшись у тому, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють фактичні обставини по справі, переконавшись у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини по справі в апеляційному порядку, обмежує судове слідство допитом обвинуваченого та потерпілого щодо фактичних обставин по справі та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. Зазначена в обвинувальному акті як обтяжуюча обставина рецидив злочину не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки згідно з п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 року №7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

ІV. Мотиви призначення покарання

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що впливають на призначення покарання.

Суд враховує конкретні обставини справи і те, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності та має непогашену судимість за скоєння аналогічних злочинів; обставини, що пом`якшують та відсутність тих, що обтяжують покарання, зважаючи на думку потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні, виходячи з положень статті 65 КК України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, у наближеному до мінімального розміру санкції статті.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для застосування ст.ст. 69 та 75 КК України.

Суд вважає, що остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути призначено за сукупністю злочинів за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

Обвинувачений здоровий, працездатний, примусового лікування не потребує.

V. Вирішення цивільного позову

Цивільний позов не заявлений.

VІ. Мотиви інших рішень

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави слід стягнути документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 3029,12 грн.

Суд не вбачає правових підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання законної сили вироком суду.

Згідно з ухвалами слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 03.01.2024 накладено арешт на бензопилу «Pro Craft GS-50/2» та велосипед «Hanseatic bike», що належать ОСОБА_5 .

Враховуючи, що необхідність застосування арешту на зазначені транспортні засоби відпала, суд приходить до висновку про їх скасування.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 за епізодом злочинної діяльності від 20.12.2023 щодо потерпілого ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України закрити у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність таких дій, на підставі п. 4 1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 визначити за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за цим вироком та за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 10 липня 2024 року, зміненого ухвалою Харківського апеляційного суду від 25 січня 2025 року, остаточно визначивши до відбування покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з 5 лютого 2025 року.

Зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення та фактичного відбування покарання за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 10 липня 2024 року, зміненого ухвалою Харківського апеляційного суду від 25 січня 2025 року, а саме з 23 травня 2024 року по 4 лютого 2025 року включно.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 3029,12 грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 03.01.2024 на бензопилу «Pro Craft GS-50/2» та велосипед «Hanseatic bike», що належать ОСОБА_5 .

Речові докази по справі: бензопилу «Pro Craft GS-50/2» та велосипед «Hanseatic bike» повернути власнику - ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1