Справа № 161/8599/18
Провадження № 1-кп/161/261/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 17 грудня 2024 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представників потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001778 від 19 червня 2015 року за обвинувальним актом у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новокалманка Усть-Калманського району Алтайського краю російської федерації, жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною вищою освітою, розлученого, на утриманні перебуває малолітня дитина - донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Згідно до обвинувального акту, ОСОБА_7 17 грудня 2014 року, близько 13 год., на підставі реєстраційного посвідчення № 49 від 01 квітня 2002 року та свідоцтва про право заняття нотаріальною діяльністю, яке зареєстровано в журналі реєстрації виданих свідоцтв про право заняття нотаріальною діяльністю за № 4278, здійсненого в Міністерстві Юстиції України, являючись приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області, відповідно до Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-ХІІ "Про нотаріат", будучи наділеним повноваженнями складати угоди і заяви, виготовляти копії документів та виписки з них, а також давати роз`яснення з питань вчинення нотаріальних дій і консультації правового характеру, здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду, тобто являючись особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, діючи умисно, за попередньою змовою із невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою, в порушення вимог ст. 43 Закону України "Про нотаріат", у приміщенні контори за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Лесі Українки, буд. 18/1, за місцем здійснення нотаріальної діяльності, склав завідомо підроблений офіційний документ у визначеній Законом формі, який містить передбачені законом реквізити, а саме: договір довічного утримання від 17 грудня 2014 року, використовуючи при цьому спеціальні бланки нотаріальних дій серії НАК 430523 та НАК 430524, який вподальшому незаконно посвідчив власним підписом, скріпив печаткою приватного нотаріуса та видав ОСОБА_9 .

Зокрема, ОСОБА_7 , за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, у вказаному місці та у вказаний час, умисно вніс у вказаний договір завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_10 17 грудня 2014 року нібито відчужила на користь ОСОБА_9 кв. АДРЕСА_2 , а остання взамін цього зобов`язувалася забезпечувати ОСОБА_10 утриманням та доглядом довічно, що фактично не відповідало дійсності, оскільки ОСОБА_10 вказаний договір не укладала та не підписувала, до нотаріуса ОСОБА_7 не зверталась, відповідно вищевказані умови договору не відповідали внутрішній волі останньої.

У подальшому, на підставі вказаного договору довічного утримання від 17 грудня 2014 року, в цей же день право господарського відання на кв. АДРЕСА_2 було зареєстровано на ОСОБА_9 , про що нотаріусом ОСОБА_7 внесено запис №8110526 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою, та шостою ст. 203 ЦК України.

Із змісту ст. 203 ЦК України вбачається, що зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Таким чином, договір довічного утримання від 17 грудня 2014 року, підписаний невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка не мала повноважень на вчинення таких дій від імені ОСОБА_10 , остання самостійно не підписувала такий договір, а тому на підставі ст. 49 Закону України "Про нотаріат" приватний нотаріус ОСОБА_7 повинен був відмовити у посвідченні та видачі такого договору ОСОБА_9 .

З вищевказаних підстав, 19 травня 2016 року рішенням Луцького міськрайонного суду, яке набуло законної сили, вказаний договір довічного утримання від 17 грудня 2014 року, укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , що посвідчений приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за № 760 визнано недійсним.

Своїми умисними діями, які виразились у складанні та видачі особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, завідомо підробленого офіційного документа, який надає права, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопрушення, передбачене ч. 3 ст 358 КК України.

Крім цього, він же, діючи повторно, умисно протиправно, 02 лютого 2017 року о 15 год. 37 хв., на підставі реєстраційного посвідчення № 49 від 01 квітня 2002 року та свідоцтва про право заняття нотаріальною діяльністю, яке зареєстровано в журналі реєстрації, виданих свідоцтв про право заняття нотаріальною діяльністю за № 4278, здійсненого в Міністерстві Юстиції України, являючись приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області, відповідно до Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425 - XII "Про нотаріат", будучи наділеним повноваженнями складати угоди і заяви, виготовляти копії документів та виписки з них, а також давати роз`яснення з питань вчинення нотаріальних дій і консультації правового характеру, здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду, тобто являючись особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, діючи за попередньою змовою із невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою, в порушення вимог ст. 43 Закону України "Про нотаріат", склав та видав завідомо підроблений офіційний документ у визначеній Законом формі, який містить передбачені законом реквізити, а саме: довіреність від 02 лютого 2017 року, використовуючи при цьому спеціальний бланк нотаріальних дій серії НВА 791097, який вподальшому незаконно посвідчив своїм підписом, скріпив печаткою приватного нотаріуса та видав ОСОБА_11 .

Зокрема, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, у вказаному місці, та у вказаний час, умисно вніс у вказану довіреність завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_12 02 лютого 2017 року нібито уповноважує ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , безоплатно бути її представниками в підприємствах, установах, організаціях, незалежно від їх підпорядкування та форм власності, в тому числі, органах Державтоінспекції України, Національної поліції у відповідних органах надання сервісних послуг, органах нотаріату при вирішенні питань, пов`язаних з продажем чи обміном, за ціну та на умовах на розсуд представника, належного їй на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_1 , виданого 28 лютого 2014 року Центр ДАІ 0701, автомобіля марки "Renault" моделі "Scenic", 2007 р.в., кузов № НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , що фактично не відповідало дійсності, оскільки ОСОБА_14 вказану довіреність не мала наміру надавати та не підписувала її, а тому вищевказані умови довіреності не відповідали внутрішній волі останньої.

На підставі вказаної довіреності ОСОБА_11 04 лютого 2017 року у територіальному сервісному центрі МВС 0741 у Волинській області здійснив продаж та перереєстрацію прав на автомобіль "Renault" моделі "Scenic", 2007 р.в., кузов № НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 на користь ОСОБА_13 .

Відповідно до положень ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою, та шостою ст. 203 ЦК України.

Із змісту ст. 203 ЦК України вбачається, що зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Таким чином, довіреність від 02 лютого 2017 року, на бланку серії НВА 791097, ОСОБА_12 самостійно не підписувала, а тому на підставі ст. 49 Закону України "Про нотаріат" приватний нотаріус ОСОБА_7 повинен був відмовити у посвідченні та видачі такої довіреності.

Своїми умисними діями, які виразились у складанні та видачі особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, завідомо підробленого офіційного документа, який надає права, вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопрушення, передбачене ч. 3 ст 358 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 358 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання захисника та просив звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 358 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання, представник ОСОБА_5 просив розглянути клопотання на розсуд суду.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо клопотання захисника обвинуваченого.

Розглянувши клопотання захисника обвинуваченого, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 358 КК України, закриттю виходячи з наступного.

Пункт 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачає, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З ч. 4 ст. 286 КПК України вбачається, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з редакції статті, в якій обвинувачується ОСОБА_7 та яка діяли станом на 2014 та 2017 роки, то:

-санкцією ч. 3 ст. 358 КК України передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Як вбачається з обвинувального акту, реєстру матеріалів кримінального провадження, що досліджувалися в ході судового розгляду, то ОСОБА_7 інкримінуються кримінальні правопорушення (злочини) за період за 2014 та 2017 роки.

Згідно ч. 2 ст. 44 КК України, звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Матеріально-правовою підставою застосування інституту давності вважається істотне зменшення суспільної небезпечності вчиненого злочину внаслідок спливу певного проміжку часу, що суттєво позначається на досягненні мети покарання, виконанні завдань загальної і спеціальної превенції.

Як вбачається з обвинувального акту, то ОСОБА_7 є не судимим, в період часу з 02.02.2017 року по даний час не вчинив жодного кримінального правопорушення (злочину), за вчинення якого був засуджений вироком суду, який набрав законної сили, з часу інкримінованого кримінального правопорушення пройшло більше п`яти років.

Таким чином, суд вважає за можливе, у відповідності до ч. 1 ст. 49 КК України, звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за дії, передбачені за ч. 3 ст. 358 КК України.

За таких обставин кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 358 КК України підлягає закриттю.

Процесуальні витрати за проведення експертиз, слід стягнути з обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів та накладеного арешту на майно вирішити в порядку ст. 100, 174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 284, 285, 286, 288, 372 КПК України, на підставі ст.ст. 44, 49 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_6 - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001778 від 19 червня 2015 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України - закрити.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати пов`язані з проведенням експертиз в сумі 1536 грн. (одна тисяча п`ятсот тридцять шість грн.), 1484,40 грн. (одна тисяча чотириста вісімдесят чотири грн.), 2860 грн. (дві тисячі вісімсот шістдесят грн.).

Речові докази: оригінал договору довічного утримання від 17 грудня 2014 року, який зареєстрований в реєстрі за № 760, оригінал заяви від імені ОСОБА_10 від 17 грудня 2014 року, оригінал договору довічного утримання від 17 грудня 2014 серії НАК № 430523, зареєстрований в реєстрі за № 760, оригінал будинкової книги А№0147132, диск СD R № JH3137VA, отриманий від НАІС, оригінал довіреності від 02 лютого 2017 року серія НВА 791097 та другий екземпляр довіреності від 02 лютого 2017 року серія НВА 791097 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 грудня 2017 року, а саме, на транспортний засіб марки "RENAULT SCENIC", н.з. НОМЕР_4 , 2007 р.в., номер кузова НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_13 скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя

Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1