ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/141/25 Справа № 711/2037/25 Категорія: ст.ст. 176,183 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря прокурора захисника підозрюваноїОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 березня 2025 рокупро застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Костянтинівка Смілянського району Черкаської області, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, яка не є особою з інвалідністю, розлученої, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,-

в с т а н о в и в:

Старший слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим начальником відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_10 , поданим в рамках кримінального провадження №0000122 від 03 квітня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим управлінням ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000122 від 03 квітня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за невстановлених досудовим розслідуванням даті, часі, місці та обставин, незаконно придбала психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, яку незаконно зберігала у невстановленому досудовим розслідуванням місці до 24.12.2024, а також переслала її з метою збуту за вказаних у клопотанні обставин.

12 березня 2025 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 КК України незаконному придбанні, зберіганні, пересиланні з метою збуту психотропних речовин, ч. 2 ст. 307 КК України - незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропних речовин, вчиненому повторно.

Причетність ОСОБА_8 до вчинення зазначених кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: висновками експертиз № СЕ-19/124-25/265-НЗПРАП від 10.01.2025, № СЕ-19/124-25/3883-НЗПРАП від 12.03.2025, протоколами негласних слідчих (розшукових) дій № 5/1/4631т від 08.11.2024, № 5/1/4935т від 25.12.2024, №5/1/614т від 30.01.2025, 5/1/626т від 30.01.2025, протоколом обшуку від 12.03.2025 за адресою: АДРЕСА_2 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 березня 2025 року клопотання слідчого ОСОБА_9 задоволено частково.

Застосовано до підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 10 травня 2025 включно із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) грн., та у разі внесення якої звільнити ОСОБА_8 , з-під варти та покласти на неї, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду/слідчого судді;

- не відлучатися із м. Сміла Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) та інші документи, що дають право на виїзд за кордон України;

- утримуватися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу інтернет тощо) з підозрюваними ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у даному кримінальному провадженні, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, а також участі ОСОБА_8 у присутності слідчого чи прокурора.

Роз`яснено, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, покладені на підозрювану в межах строку досудового розслідування. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, у тому числі продовженого, на який на підозрювану були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Роз`яснено, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрювана, будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Строк дії ухвали визначено до 10 травня 2025 року включно.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, захисник підозрюваної ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 березня 2025 року через її незаконність та необґрунтованість, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи і постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваній більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а у разі залишення такого запобіжного заходу як тримання під вартою, захисник просить визначити мінімальний розмір застави, ніж верхня межа, зазначена у п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

Аплянт вважає, що слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу не було досліджено обставин, передбачених ст. 178 КПК України та не наведено достатніх фактів (доказів), які підтверджують наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, про які зазначає прокурор у клопотанні, тобто, на його думку такі висновки слідчого судді є необґрунтованими та суперечать вимогам кримінального процесуального законодавства та практиці ЄСПЛ.

Також зазначає про те, що судом при розгляді клопотання не було враховано те, що підозрювана має постійне місце проживання, де проживає разом із малолітніми дітьми, підтримує відносини із своїм рідним братом, вітчимом, бувшим чоловіком, тобто має сталі та міцні соціальні зв`язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася.

Захисник звертає увагу на те, що ризики, передбачені п.п 1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватись від органу слідства та суду та вчинити нове кримінальне правопорушення є недоведеними.

Зазначає про те, що обраний запобіжний захід у даному кримінальному провадженні відносно підозрюваної ОСОБА_8 є занадто суворим та вважає, що до підозрюваної цілком можливим було б застосувати домашній арешт, не порушуючи норм КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрювану ОСОБА_8 та її захисника - адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри колегія суддів вважає вірними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та оголошеними в судовому засіданні доказами.

Задовольняючи частково зазначене клопотання слідчого, слідчий суддя належним чином вмотивувала своє рішення про обрання щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтувала наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_8 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;незаконно впливати на свідків, та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні,зокрема на ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з якими вона особисто знайома, має з ними постійний зв`язок, що вбачається з протоколів за результатами проведення НСРД, про які зазначено у клопотанні, а відтак остання шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу, має можливість впливати на вказаних осіб з метою зміни показань на її користь, що надасть їй змогу уникнути відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення. Отже, наведене свідчить про те, що підозрювана може впливати на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, з метою зміни ними своїх показань та уникнення від кримінальної відповідальності, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення кримінальних правопорушень, у яких підозрюється, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин або прекурсорів, які вчинені з корисливих мотивів, такі злочинні дії спрямовані на отримання прибутку та на забезпечення свого матеріального становища, враховуючи що остання не працевлаштована та не має стабільного щомісячного доходу, що в сукупності може спонукати її до продовження вчинення кримінальних правопорушень, у яких вона підозрюється, чи вчинення іншого кримінального правопорушення та свідчить про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваної і необхідність застосування до неї суттєвих заходів процесуального примусу.

Слідчим суддею також було враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, спосіб та обставини вчинення кримінальних правопорушень, особу підозрюваної, яка не є особою з інвалідністю, на даний час підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за рахунок яких отримувала дохід від збуту психотропної речовини, що призводило до неконтрольованого обігу психотропних речовин, а також наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваної, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів суспільства, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про неможливість застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою є вірним.

Окрім цього, слідчий суддя, у відповідності до вимог ч.3 ст.183 КПК України, врахувавши конкретні обставини вчинених ОСОБА_8 правопорушень, вік підозрюваної, її майновий стан, а також те, що вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, правомірно визначила їй альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що знаходиться в межах, передбачених п.2 ч.5 ст. 182 КПК України і є достатньою мірою, у разі внесення застави, гарантією виконання підозрюваною ОСОБА_8 покладених на неї процесуальних обов`язків.

Колегія суддів враховує, що Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Доводи захисника підозрюваної щодо відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України є необґрунтованими, оскільки обрання будь-якого запобіжного заходу без встановлення ризиків є процесуально неможливим, тому колегія суддів вважає їх такими, що ґрунтуються суто на суб`єктивних оціночних судженнях адвоката.

Доводи апелянта про те, що до ОСОБА_8 може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання та апеляційним судом не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваної своїх зобов`язань в разі застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу. Не наведено доводів, які б вказували на належну процесуальну поведінку підозрюваної в разі обрання їй запобіжного заходу у виді домашнього арешту і в апеляційній скарзі.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними, оскільки слідчим суддею було належним чином перевірено та досліджено докази, надані слідчим та стороною захисту, враховані докази, які вказують на обґрунтованість підозри, а також відомості, які характеризують особу підозрюваної, її вік та сімейний стан. При цьому, висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають усталеній практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та вважає, що застосування до ОСОБА_8 іншого, менш суворого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника підозрюваної ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 про незаконність ухвали слідчого судді, є необґрунтованими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідила всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, є обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваної ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 405, 407,419, 422, 424 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 березня 2025 рокупро застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4