09.04.2025
Справа № 331/7324/23
Провадження № 1-в/331/10/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«09» квітня 2025 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3

представника органу пробації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі подання начальника Олександрівського районного відділу філії Держаної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у вигляді громадських, виправних робіт або позбавленням волі відносно засудженої ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Олександрівського районного відділу філії Держаної установи «Центр пробації» в Запорізькій області звернулась до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з поданням про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у вигляді громадських, виправних робіт або позбавленням волі відносно засудженої ОСОБА_5 .

В обґрунтування подання зазначено, що вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2024 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 1700 (однієї тисячі сімсот) гривень. Вирок набрав законної сили 27.02.2024 року. Вказаний вирок надійшов на виконання до Олександрівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області 14.03.2024 року. У зв`язку із тим, що в порушення вимог ч. 1 ст. 26 КВК України засудженою ОСОБА_5 штраф не був сплачений у місячний строк після набрання вироком суду законної сили, органом з питань пробації було направлено до суду подання про розстрочку несплаченої суми штрафу. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.08.2024 року вказане подання було задоволено. Проте засуджена ОСОБА_5 до органу пробації не з`являється, на телефонні дзвінки уповноважених представників органу пробації не відповідає, рівно як і не надає жодних документів про сплату нею штрафу. Разом з тим, в ході виїзних заходів було встановлено, що засуджена ОСОБА_5 за адресою, яка міститься в особовій справі, протягом тривалого часу не проживає, тому місце її знаходження встановити неможливо. З огляду на викладене, орган пробації не володіє інформацією про причини невиконання засудженою вироку суду, тому просить вказане подання задовольнити.

Представник уповноваженого органу з питань пробації в судовому засіданні подання підтримала в повному обсязі, наполягала на його задоволенні.

Прокурор у судовому засіданні просила подання органу пробації задовольнити в частині заміни несплаченої суми штрафу на покарання у виді громадських робіт.

Засуджена ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд подання органу пробації без її участі. Також у вказаній заяві зазначила, що на даний час вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 , штраф за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2024 року нею не сплачений у зв`язку із відсутністю коштів, тому просила несплачену суму штрафу замінити на покарання у вигляді громадських робіт.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Вислухавши позицію представника органу пробації, прокурора, розглянувши вказане подання та надані матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2024 року ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень. Вирок суду набрав законної сили 27.02.2024 року та звернутий до виконання у встановленому законом порядку, проте в порушення вимог ч. 1 ст. 26 КВК України засудженою ОСОБА_5 штраф не був сплачений у місячний строк після набрання вироком суду законної сили.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.08.2024 року задоволено подання начальника Олександрівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області та розстрочено виплату несплаченої суми штрафу, призначеного ОСОБА_5 вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2024 року, у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, строком на 5 (п`ять) місяців зі сплатою 340 (триста сорок) гривень щомісячно з моменту набрання даною ухвалою законної сили.

Разом з тим, матеріалами провадження встановлено, що засудженою ОСОБА_5 розстрочена сума штрафу сплачена не була, відповідні квитанції нею органу пробації не надані.

З наведеного слідує, що призначене покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2024 рокуу вигляді штрафу в сумі 1700 гривень, засудженою ОСОБА_5 не виконано.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 5 ст. 53 КК України у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

У разі несплати штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, призначеного як основне покарання, та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді позбавлення волі із розрахунку один день позбавлення волі за вісім неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у таких межах:

1) від одного до п`яти років позбавлення волі - у випадку призначення штрафу за вчинення нетяжкого злочину;

2) від п`яти до десяти років позбавлення волі - у випадку призначення штрафу за вчинення тяжкого злочину;

3) від десяти до дванадцяти років позбавлення волі - у випадку призначення штрафу за вчинення особливо тяжкого злочину.

Якщо під час розрахунку строку позбавлення волі цей строк становить більше встановлених цією частиною статті меж, суд замінює покарання у виді штрафу покаранням у виді позбавлення волі на максимальний строк, передбачений для злочину відповідної тяжкості цією частиною статті.

Заміна несплаченої суми штрафу покаранням у виді позбавлення волі відбувається лише у випадку несплати штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, призначеного як основне покарання та за відсутності підстав для розстрочки його виплати.

З наведено слідує, що розмір призначеного засудженій штрафу за вироком суду не відповідає тому розміру штрафу, у випадку невиконання якого він може бути замінений на покарання у вигляді позбавлення волі.

Частиною 1 статті 57 КК України передбачено, що покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.

Як встановлено в ході судового розгляду, засуджена ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, ніякого джерела доходу не має, тому таке покарання майнового характеру, як виправні роботи суд не вбачає підстав застосовувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 КК України громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

У відповідності до ч. 3 ст. 56 КК України громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

Як встановлено в судовому засіданні, засуджена ОСОБА_5 не підпадає під перелік осіб, відносно яких не може бути призначено покарання у вигляді громадських робіт.

З наведеного слідує, що несплачена сума штрафу, призначена ОСОБА_6 вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2024 рокуу вигляді штрафу в сумі 1700 гривень, може бути заміна покаранням у виді громадських робіт.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 КК України громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день.

У відповідності до розрахунку, закріпленого в ч. 5 ст. 53 КК України, несплачена сума штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень підлягає заміні покаранням у виді 100 годин громадських робіт (із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян).

На підставі викладеного, керуючись ст. 53 КК України ст. ст. 372, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання начальника Олександрівського районного відділу філії Держаної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у вигляді громадських, виправних робіт або позбавленням волі відносно засудженої ОСОБА_5 задовольнити частково.

Несплачену сума штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, призначену ОСОБА_5 вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2024 року, замінити покаранням у виді 100 (ста) годин громадських робіт (із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян).

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1