Справа № 299/7660/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/825/24 за апеляційною скаргою прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22 листопада 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22 листопада 2024 року, у задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення Відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 відмовлено.

Обрано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Королево, Виноградівського району, мешканця, АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, строком на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 22 листопада 2024 року по 20 січня 2025 року включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого Відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області за першою вимогою; 2) з 21 години по 08 годину не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; 4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 5) утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні.

Датою закінчення дії запобіжного заходу є 21 січня 2025 року.

Попереджено підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього обов"язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

З матеріалів за клопотанням вбачається, що слідчий СВ Відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури, звернувся до слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначив, що підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність: обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. ст. 332 КК України, ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, та недоцільність обрання щодо підозрюваного запобіжних заходів, передбачених п. п. 1-4 ч. 1 ст. 176 КПК України, у зв`язку з чим слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого та обираючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя взяв до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання, є учасником бойових дій, має міцні соціальні зв`язки, що прив`язують його до місця проживання, характеризується позитивно, а також те, що прокурор та слідчий не довели, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому прийшов до висновку, що в задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, підлягає скасуванню, оскільки судом не в повній мірі враховано доводи сторони обвинувачення щодо необхідності застосуванні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначає, що наявні ризики, передбачені п.п 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України та просить врахувати характер та тяжкість інкримінованого злочину. Просить суд, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням розміру застави у розмірі 650 тис.грн.

До початку судового засідання захисник-адвокат ОСОБА_8 направив клопотання про здійснення судового розгляду без його участі, та просив врахувати, що термін дії ухвали Виноградівського районного суду від 22.11.2024 закінчився, новий запобіжний захід підзахисному ОСОБА_7 не обирався.

Від захисника-адвоката ОСОБА_9 надійшла заява про відкладення судового розгляду, у зв`язку з його участю в іншому судовому засіданні.

Апеляційним судом відхилене заявлене клопотання захисника-адвоката ОСОБА_9 , оскільки судовий розгляд справи за клопотаннями захисника уже відкладався.

Судове провадження розглядається за відсутності учасників судового провадження, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду.

Заслухавши суддю-доповідачапро суть ухвали слідчого судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів приходить до наступного висновку.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів бере до уваги приписи таких нормативно правових актів.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст. 178 КПК України.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що наведені вимоги законодавства при розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 слідчим суддею дотримані.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що 20 листопада 2024 року слідчим СВ відділення поліції № 1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Також під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у в провадженні ВП № 1 Берегівського РВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000695 від 07.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя правильно зробив висновки про те, що прокурор при розгляді матеріалів за клопотанням, не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, а також, що заявлені ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного можуть служити виключними підставами для його ув`язнення, є обґрунтованими.

Крім того, з ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього обмежувального заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовано зазначив, що достатніх підстав для обрання виняткового запобіжного заходу у вигляді взяття під варту немає, та дійшов до висновку, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби терміном на 60 днів, з покладенням обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть пропорційними, помірними, та таким, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, тобто не суперечитимуть п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.), оскільки саме даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам та забезпечити виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

Також, у матеріалах клопотання відсутні будь-які об`єктивні дані про те, що підозрюваний може ухилятись від слідства та суду або не виконувати процесуальні дії і таких даних не надано стороною обвинувачення, як у суді першої, так і апеляційної інстанції, а тому за вказаних обставин слідчий суддя місцевого суду дійшов правильного висновку про те, що належну поведінку підозрюваного може забезпечити інший більш м`який запобіжний захід, тобто не пов`язаний із взяттям підозрюваного ОСОБА_7 під варту, зокрема домашній арешт в нічний час доби, поклавши на нього відповідні обов`язки:

Колегія суддів вважає, що з урахуванням обставини кримінального провадження та даних про особу ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов вірного висновку про можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту в нічний час. Такий запобіжний захід зможе забезпечити дотримання підозрюваним ОСОБА_7 , покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя поклав на підозрюваного ОСОБА_7 й певні обов`язки, які повинні забезпечити виконання ним процесуальних дій, зокрема: прибувати до слідчого Відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області за першою вимогою; з 21 години по 08 годину не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, при розгляді в суді першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий та прокурор не довели того, що застосований до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

У Резолюції Комітету міністрів Ради Європи №11 від 09.04.1965 року «Взяття під варту» і Рекомендації R 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зазначено, що взяття під варту не повинно бути запобіжним заходом, що застосовується в обов`язковому порядку, судовий орган повинен приймати рішення з урахуванням фактів та усіх обставин справи.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі про те, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, а тому мають місце достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, колегія суддів вважає такими, що не є обов`язковою підставою для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваний після обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час та до цього часу виконує покладені на нього обов`язки.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі, у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст. 178 КПК України, зокрема особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Таким чином, висновок слідчого судді про те, що докази та обставини, зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні не дають підстав застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 винятковий запобіжний захід - тримання під вартою, ґрунтуються на матеріалах справи. Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст. 176-178,183,193,194 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного.

У ході апеляційного розгляду апеляційним судом також не встановлено, та прокурором не надано будь-яких відомостей про те, що підозрюваний ОСОБА_7 вже після застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, ухилявся від органу досудового розслідування, незаконно впливав на свідків, чи перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином, а тому висновок слідчого судді про обрання саме такого запобіжного заходу є обґрунтованим.

Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних процесуальних порушень у цьому провадженні не виявлено.

Інші посилання апелянта також не спростовують висновків слідчого судді про доцільність визначення запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час, який є пропорційним тяжкості інкримінованого діяння та достатнім для досягнення завдань досудового розслідування.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має, у зв`язку із чим, беручи до уваги положення ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22 листопада 2024 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби строком на 60 днів, починаючи з 22 листопада 2024 року по 20 січня 2025 року включно, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді: