Дата документу 17.02.2025
Справа № 334/1162/24
Провадження № 1-кс/334/466/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні, у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя, клопотання слідчого про дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Якутськ РФ, громадянина України, не одруженого, який має середню-спеціальну освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0006865 від 28.12.2016 за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 , погоджене із прокурором Мелітопольської окружної прокуратури про надання дозволу на затримання з метою приводу для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, внесене у кримінальному провадженні №0006865 від 28.12.2016 за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 29.12.2011, приблизно о 13 годині 20 хвилин, перебуваючи на території контуру № 16 черешневого саду, розташованого біля с. Північне Мелітопольського р-ну, ОСОБА_4 , діючи спільно з ОСОБА_6 , на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли з приводу викорчовування дерев, в ході виниклої сварки з ОСОБА_7 , схопили останнього за руки в області променезап`ясткових суглобів і почали їх викручувати, чим заподіяли ОСОБА_7 розрив зв`язкового апарату правого плечового суглоба, відповідно акроміально-ключичному зчленуванню з розбіжністю суглобових кісток до 1 см, який кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості, що спричинило тривалий (понад 21 добу) розлад здоров`я та садна в області обох променезап?ясткових суглобів на передньо-зовнішніх поверхнях, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 122 КК України.

Крім того, досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, встановлено, що 29 грудня 2011 року, приблизно о 13 годині 20 хвилин, перебуваючи на території контуру № 16 черешневого саду, розташованого біля с. Північне Мелітопольського р-ну, ОСОБА_4 , діючи спільно з ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб, з метою катування та спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , який є особою похилого віку, з метою примусити потерпілого безоплатно передати у користування ПрАТ «Весна - 1» земельну ділянку, яка належить останньому на праві власності, в супереч волі потерпілого з метою перешкодити потерпілому ОСОБА_7 можливості вільно залишити територію контуру № 16 черешневого саду, розташованого біля с. Північне Мелітопольського р-ну, а також бажаючи завдати йому сильного фізичного болю та моральних страждань, схопили останнього за руки та намагалися прив`язати його до дерева черешні, а саме: ОСОБА_4 скопив потерпілого обома руками за праву руку в області зап`ястя та передпліччя, після чого почав викручувати праву руку, загортаючи її за спину потерпілого ОСОБА_7 , в області кисті, та почав її викручувати, тим самим позбавили потерпілого можливості вільно пересуватися на протязі однієї години.

Після чого, ОСОБА_4 , діючи спільно з ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб, підвели потерпілого ОСОБА_7 до дерева черешні на території контуру № 16 черешневого саду, розташованого біля с. Північне Мелітопольського р-ну, де завівши руки потерпілого за спину, таким чином, що він охоплював стовбур дерева, звели їх між собою у положенні навхрест, за допомогою капронової мотузки зв`язали руки потерпілого, тим самим позбавивши його можливості вільно пересуватися, впродовж 1 години, способом небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Своїми умисними діями. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , заподіяли ОСОБА_7 , розрив зв`язкового апарату правого плечового суглоба, відповідно акроміально-ключичному зчленуванню з розбіжністю суглобових кісток до 1 см, який кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості, що спричинило тривалий (понад 21 добу) розлад здоров`я та садна в області обох променезап`ясткових суглобів на передньо-зовнішніх поверхнях, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у катуванні, тобто умисному заподіянні сильного фізичного болю, фізичного та морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення, з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, вчинених за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України та незаконному позбавленні волі людини, що супроводжувалося заподіянням їй фізичних страждань, вчиненому групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Вказані правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006865 від 28.12.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та № 0000060 від 02.04.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України.

07 травня 2018 року вказані кримінальні правопорушення об`єднано в одне провадження та присвоєно єдиний номер № 0006865.

27 грудня 2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у нанесенні умисного середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є не небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, кримінальному правопорушенні (злочині) передбаченому ч. 1 ст. 122 КК України.

27 квітня 2018 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру, у катуванні, тобто умисному заподіянні сильного фізичного болю, фізичного та морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення, з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, вчинених за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України та незаконному позбавленні волі людини, що супроводжувалося заподіянням їй фізичних страждань, вчиненому групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Підозра обґрунтована ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступними доказами:показання потерпілого ОСОБА_7 ;висновок судово-медичної експертизи № 177 від 21.03.2012;показання свідка ОСОБА_8 ;показання свідка ОСОБА_9 .

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_4 посягнув на невід`ємні права будь-якої людини - право на повагу до його гідності та право на свободу та особисту недоторканість, закріплені в ст. ст. 3, 28, 29 Конституції України, тим самим, скоїв середньої тяжкості та тяжкий злочини, за які Кримінальним кодексом України передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років позбавлення волі, а згідно з п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисних злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років позбавлення волі, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та невідворотності покарання за його вчинення, існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду. А також може без перешкод залишити своє місце проживання, та впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_4 за місцем свого мешкання у с. Терпіння Мелітопольського району не проживає, його місцезнаходження не відоме, з дружиною не проживає та відносин ніяких не підтримує.

Таким чином, вважає, що існують наступні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на них як на свідків у цьому ж провадженні, знищити або спотворити річ, що матиме суттєве значення для встановлення обставин події, вчинити нове кримінальне правопорушення.

Згідно з п.5 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

при обранні особистого зобов`язання або домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Оскільки підозрюваний, як було зазначено вище, не має достатньо міцних соціальних зв`язків, місця роботи, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вважаю, що даний запобіжний захід не забезпечить його належної процесуальної поведінки;

особи, які заслуговують на довіру та поручатися за виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні. Відсутність таких осіб, а також достатнього рівня доходів унеможливлює також застосування відносно нього запобіжних заходів у вигляді особистої поруки;

запобіжний захід у вигляді застави судом може не встановлюватися щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, що унеможливлює застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Для з`ясування питання про те до якого місцевого суду може бути подано клопотання в межах досудового розслідування, ключове значення мають дві підстави: територіальна юрисдикція місцевого суду та знаходження органу досудового розслідування.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється слідчим відділом Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області. Згідно Наказу № 48 від 11.01.2024 ГУНП в Запорізькій області визначено тимчасовим робочим місцем слідчих слідчого відділу Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області, слідчих слідчих відділень відділу поліції № 1, відділу поліції № 1 та № 2 Мелітопольського РУП за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, 12а.

Таким чином, дане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах воєнного стану підсудне Ленінського районному суду міста Запоріжжя.

Оскільки є підстави вважати, що зазначена особа буде ухилятися від явки до суду для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу, то слідчий просить надати дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу його для участі в розгляді клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання.

Вислухавши доводи та пояснення прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено, що підозрюваний на цей час переховується від органів досудового розслідування та вказані у клопотанні про обрання запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав тримання під вартою підозрюваного.

Обґрунтуванням застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою у відповідному клопотанні слідчого є те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення. Існує ризик, що у випадку одержання відомостей про звернення слідчого, прокурора до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу підозрюваний буде ухилятися від слідства та суду, перешкоджати встановленню істини у справі іншим чином.

За таких обставин, клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 176-178, 187-190 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про дозвіл на затримання ОСОБА_4 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0006865 від 28.12.2016 за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України задовольнити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Якутськ РФ, громадянина України, не одруженого, який має середню-спеціальну освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, з метою його приводу до Ленінського районного суду м. Запоріжжя для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала діє до 17 серпня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст виготовлений 17.02.2025 року о 16.00 год.

Суддя: ОСОБА_1