Справа № 553/3653/24
Провадження № 1-в/553/9/2025
У Х В А Л А

Іменем України

07.01.2025м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника виправної колонії - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полтаві заяву засудженого

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кіровоград Кіровоградської обл., є громадянином України, із середньою освітою, не одружений, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.02.2020 Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 03.04.2020 Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 19.05.2020 Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності,

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно статті 81 Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 дане клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення згідно статті 81 Кримінального кодексу України.

Представник ДУ "Полтавська виправна колонія (№ 64)" ОСОБА_4 у судовому засіданні вказав, що засуджений характеризується позитивно, працює у зв`язку з чим можна стверджувати, що він став на шлях виправлення.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали особової справи, доходить до наступних висновків.

ОСОБА_5 засуджено вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.05.2020 за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно з частиною 2 статті 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема, - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з вимогами частини 2 статті 81 Кримінального кодексу України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення має важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої статтею 50 Кримінального кодексу України. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як визначено статтею 6 Кримінально-виконавчого кодексу України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Пленум Верховного Суду України у пункті 17 постанови від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» роз`яснив про необхідність під час розгляду даного питання ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до статті 9 Кримінально-виконавчого кодексу України добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є обов`язком засудженого.

Як убачається з матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_5 прибув до ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)» 24.01.2024, початок строку відбування покарання відраховано з 05.05.2020, кінець строку покарання 17.04.2025.

Згідно із наданою характеристикою засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 25.10.2019 перебував у ДУ "Південноукраїнська виправна колонія (№ 83)", де характеризувався негативно, притягувався до дисциплінарної відповідальності п`ять разів, стягнення погашено у встановленому законом порядку. З 24.01.2024 по теперішній час відбуває покарання в ДУ "Полтавська виправна колонія (№ 64)". За час відбування покарання характеризується добре, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочувався три рази. До праці ставиться добре, залучається до робіт по благоустрою відділення установи, до виконання поставлених задач ставиться з розумною ініціативою. Працевлаштований на виробництві установи різноробочим в бригаді по виготовленню малопомітної перешкоди. Навчається в Полтавському навчальному центрі (№ 64) при установі, здобуває спеціальність столяр будівельний, до навчання ставиться добре. Проходить програму ДВВ «Подолання алкогольної залежності», «Подолання наркотичної залежності», ставиться до реалізації програми позитивно. Рішенням комісії установи від 13.02.2024 в зміні умов тримання відмовлено, в зв`язку з тим, що засуджений перебуває в установі незначний термін та є маловивченим. 08.09.2022 рішенням комісії установи в заміні не відбутої частини покарання більш м`яким відмовлено, оскільки засуджений не став на шлях виправлення. 25.07.2023 рішенням комісії установи в застосуванні умовно-дострокового звільнення відмовлено, оскільки засуджений не довів своє виправлення.

Висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі.

Із встановлених судом обставин вбачається, що у поведінці ОСОБА_5 спостерігаються позитивні тенденції, однак за увесь час відбування покарання, незважаючи на наявність 3 заохочення, поведінка засудженого не була стабільною та послідовною, про що свідчить наявність 5 стягнень за зберігання забороненого предмету, куріння у забороненому місці, порушення розпорядку дня.

Відсутність на даний час діючих стягнень у засудженого, дотримання ним режиму утримання та відбуття визначеної законом частини покарання, не є визначальними під час вирішення питання про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання, оскільки ці обставини не мають виключного значення при прийнятті рішення про застосування до засудженого пільги, передбаченої статтею 81 КК України. Таке рішення ухвалюється судом з врахуванням поведінки засудженого за весь час відбування покарання і якщо останній сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Дотримання засудженим норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, є обов`язком засуджених, який передбачений положеннями статті 107 КВК України.

Відповідно до вироку Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.05.2020 з ОСОБА_5 на користь держави стягнуто процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 2 694,93 грн.

Відповідно до частини 2 статті 118 Кримінально-виконавчого кодексу України, засуджені до позбавлення волі, які мають заборгованість за виконавчими документами, зобов`язані працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії, до погашення такої заборгованості. Як встановлено судом, засудженим сума до бюджету на відшкодування вказаних процесуальних витрат не відшкодована.

Сама позитивна характеристика ОСОБА_5 відповідає нормальній поведінці свідомого засудженого і не може бути єдиною підставою для застосування щодо нього пільги.

Таким чином, матеріалами, які надані в розпорядження суду, не доведено, що поведінка засудженого протягом усього періоду відбування покарання вказувала на його неухильне бажання стати на шлях виправлення.

Разом з тим, суд відзначає, що засуджений своєю поведінкою продовжує виказувати бажання стати на шлях виправлення, але на даний час засуджений не досяг необхідного ступеня виправлення та не довів своє виправлення та відновлення в соціальному статусі, як повноправного члена суспільства та готовності до самокерованої правослухняної поведінки, а отже заява не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 537, 539 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів через Ленінський районний суд м. Полтави, а засудженим в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Повний текст ухвали складений та проголошений 13.01.2025.

Головуючий ОСОБА_1