Номер провадження: 11-сс/813/111/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

скаржника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.12.2024 рокупро відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених відповідальних осіб Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону та Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених відповідальних осіб Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону та Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що заява не містить відомостей про можливе вчинення кримінального правопорушення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки викладені у ній твердження жодним чином не підтверджені, у судовому засіданні скаржником також не надано слідчому судді будь-яких підтверджуючих матеріалів стосовно обставин, викладених у скарзі.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою задовольнити його скаргу у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що слідчий суддя неналежним чином розглянув скаргу, оскаржувана ухвала ґрунтується на припущеннях, викладені в заяві факти докладно описують обставини, які можуть свідчити про порушення його прав на захист та дають достатні підстави вважати, що викладені в заяві факти можуть бути предметом дослідження слідчим суддею та підставою для внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Позиції учасників апеляційного провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_6 підтримав вимоги апеляційної скарги і просив її задовольнити в повному обсязі.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату та час апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явився, із заявами та клопотаннями на адресу суду не звертався.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 2 ст.214 КПК України передбачено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до п.п.2 п.1 розділу II Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року №298 (далі Положення), відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, згідно п.п.7 п.2 розділу II вказаного Положення до Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону України, а також Положення дає підстави для висновку про те, що чинні процесуальні норми законодавства не передбачають для слідчого чи прокурора іншої альтернативи, ніж невідкладне внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згаданий обов`язок слідчого, дізнавача або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене підтверджується імперативними положеннями ч.4 ст.214 КПК України, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону та Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання від ОСОБА_6 заяв від 14.11.2024 року стосовно службових осіб ОСОБА_7 , які вчинили протиправні дії стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .

В обґрунтування скарги зазначив, що 11.11.2024 року ОСОБА_8 під час руху на транспортному засобі було незаконно затримано працівниками ТЦК, йому навіть не було надано змоги повідомити про своє затримання близьким чи колегам адвокатам. Жодного правопорушення, яке б давало підставу утримувати гр. ОСОБА_8 більше 3-х годин останній не вчиняв.

ОСОБА_6 , надаючи правову допомогу ОСОБА_9 , зайшов на територію ТЦК, де йому погрожували фізичним насильством та принижували його гідність, не давали можливості виконати обов`язки адвоката.

Скаржник вважає, що в діях військових службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 146 ч. 3, ст. 397 ч. 2, ст. 398 ч. 2, 424-1 ч. 1, ст. 15, ст. 400 КК України, у зв`язку з чим скаржник звернувся до керівників Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону та Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону з відповідною заявою, проте відомості до ЄРДР внесені.

Вказана бездіяльність прокурора, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР була оскаржена ОСОБА_6 до слідчого судді, в порядку ст.303 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2024 року було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених відповідальних осіб Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону та Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Апеляційний суд наголошує, що положення статті 214 КПК України не надають слідчому, дізнавачу, прокурору жодної альтернативи на вчинення будь-яких інших дій, а ніж внести відомості про злочин до ЄРДР протягом 24 годин після надходження відповідного повідомлення та розпочати досудове розслідування.

На думку апеляційного суду фактичні обставини викладені в повідомленні ОСОБА_6 дають підстави вважати, що в діях військовослужбовців ОСОБА_7 дійсно можуть міститись ознаки кримінальних правопорушень.

Таким чином апеляційний суд вважає, що слідчий суддя оскарженою ухвалою від 11 грудня 2024 року безпідставно відмовив в задоволенні скарги ОСОБА_6 , чим допустив неповноту судового розгляду, яка перешкодила йому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до положень п.1) ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції.

Пунктом 2) ч.3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_6 необхідно задовольнити та зобов`язати уповноважених відповідальних посадових осіб Спеціалізованоїпрокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону та Одеськоїспеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону внести до Єдиногореєстру досудових розслідувань відомості за його заявами.

Керуючись статтями 214, 303, 304, 306, 309, 376, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.12.2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених відповідальних осіб Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону та Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважених відповідальних осіб Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону та Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону внести до ЄРДР відомості за заявами ОСОБА_6 відносно службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4