УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , представника власника тимчасово вилученого майна - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001321, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 листопада 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

22.11.2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , в якому ставилось питання про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 17 листопада 2024 року під час огляду місця події (дорожньо-транспортної пригоди) - проїзної частини перехрестя пр. Повітряних Сил із площею Солом`янською у м. Києві, а саме на: автомобіль марки «Chevrolet-Captiva», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 та який поміщено на зберігання на територію спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП у місті Києві, розташованого за адресою: місто Київ, вулиця Гната Хоткевича, 20-Б.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що СУ ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001321, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 листопада 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Прокурор зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о 14 годині 25 хвилин в місті Києві на перехресті проспекту Повітряних Сил із площею Солом`янською, автомобілем «Volkswagen-Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався по проспекту Повітряних Сил зі сторони вулиці Генерала Воробйова в напрямку вулиці Авіаконструктора Антонова, в першій (крайній правій) смузі, було здійснено наїзд на неповнолітнього ОСОБА_8 , який рухався на електросамокаті через проїзну частину в межах пішохідного переходу, справа- наліво відносно руху автомобіля, з подальшим наїздом на нього автомобіля «Chevrolet-Captiva», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався по проспекту Повітряних Сил зі сторони вулиці Генерала Воробйова в напрямку вулиці Авіаконструктора Антонова, в другій (середній) смузі, позаду автомобіля «Volkswagen-Passat», д.н.з. НОМЕР_3 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди.

Автомобіль «Chevrolet-Captiva», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 після ДТП зник з місця пригоди та в подальшому був встановлений за місцем проживання даного водія адресою: м. Київ, бульвар Чоколівський, 25.

Автомобіль «Chevrolet-Captiva», д.н.з. НОМЕР_1 , належить гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 .

17 листопада 2024 року після проведення огляду автомобіль «Chevrolet- Captiva», д.н.з. НОМЕР_1 , було вилучено та поміщено на зберігання на територію спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП у місті Києві, розташованого за адресою: місто Київ, вулиця Гната Хоткевича, 20-Б.

17 листопада 2024 року автомобіль «Chevrolet-Captiva», д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Представник власника тимчасово вилученого майна - адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, вказуючи, що наразі автомобіль оглянуто експертом, а тому потреби в накладенні на ньому арешту немає.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши присутніх у судовому засіданні учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги винесення слідчим постанови про визнання майна речовим доказом та наявність достатніх доказів того, що майно, зазначене у клопотанні відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а саме є майном, щодо якого є наявність розумних підозр, що воно могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 17 листопада 2024 року під час огляду місця події (дорожньо-транспортної пригоди) - проїзної частини перехрестя пр. Повітряних Сил із площею Солом`янською у м. Києві, а саме на: автомобіль марки «Chevrolet-Captiva», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 та який поміщено на зберігання на територію спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП у місті Києві, розташованого за адресою: місто Київ, вулиця Гната Хоткевича, 20-Б, з забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися зазначеним майном.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001321, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 листопада 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 17 листопада 2024 року під час огляду місця події (дорожньо-транспортної пригоди) - проїзної частини перехрестя пр. Повітряних Сил із площею Солом`янською у м. Києві, а саме на: автомобіль марки «Chevrolet-Captiva», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 та який поміщено на зберігання на територію спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП у місті Києві, розташованого за адресою: місто Київ, вулиця Гната Хоткевича, 20-Б, з забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися зазначеним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1