Справа №296/9849/13-к
УХВАЛА

16.12.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Житомира клопотання обвинуваченого про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 19.12.2012 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 308, ч. 3 ст. 364 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебуває вказана кримінальна справа.

Ухвалою судді від 30.10.2024 по вказаному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.

В ході підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 заявив письмове клопотання про повернення обвинувального акту. В обґрунтування клопотання вказав про невідповідність обвинувального акту від 25.03.2016р. вимогам ст. 291 КПК України та його незрозумілість, оскільки з аналізу висунутого обвинувачення не визначена форма співучасті у стійкому злочинному об`єднанні (організованій групі чи злочинній організації). Вказує, що при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, зазначена неповна кваліфікація правопорушення без належного посилання на норму закону про кримінальну відповідальність, а також незрозуміла структура обвинувального акту.

Захисник підтримав клопотання обвинуваченого та просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні щодо задоволення клопотання сторони захисту щодо повернення обвинувального акту заперечував, пояснив суду, що обвинувальний акт повністю відповідає вимогам кримінального процесуального закону, пред`явлене обвинувачення за ч.3 ст.308 КК України містить всі елементи суб`єктивної та об`єктивної сторони, час, місце і спосіб вчинення інкримінованого правопорушення. Також вказуються, обставини, які стали передумовою для вчинення даного правопорушення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обвинувальний акт, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

При цьому, суд може повернути обвинувальний акт прокурору виключно з підстав невідповідності вимогам ст. 291 КПК України. Тобто, для ухвалення рішення про повернення обвинувального акту прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК України суд має встановити невідповідність форми чи змісту такого обвинувального акту положенням ст. 291 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

В п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України мова йде про право суду повернути обвинувальний акт, якщо буде встановлено, що він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України. При цьому, на думку суду, оскільки таке повернення є правом, а не обов`язком суду, то для повернення обвинувального акту підставою не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам КПК, а лише та, яка перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити чи створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність обвинувального акту вимогам КПК.

Питання про відповідність викладення матеріалу в обвинувальному акті, власне фактичних обставин справи, а також про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення не можуть бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин чи досліджувати обставини кримінального провадження або докази на їх підтвердження чи спростування.

Також, судом враховується висновок Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду, який міститься у постанові від 03.07.2019 у справі 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18), відповідно до якого кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Відповідно до загальних засад кримінального провадження, передбачених статтями 22 (змагальність сторін) та 26 (диспозитивність) КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій; сторони є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Зважаючи на вказані положення, прокурор самостійно користуються своїми процесуальними права, закріпленими в КПК України, щодо визначення в обвинувальному акті відомостей про фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, та підтримання своєї позиції в ході судового розгляду, що не виключає випадки зміни ним обвинувачення або пред`явлення додаткового обвинувачення.

В подальшому обов`язок доказування, відповідно до ст. 92 КПК України, лежить саме на прокуророві.

В обвинувальному акті щодо ОСОБА_4 викладено всі фактичні обставини кримінальних правопорушень, які сторона обвинувачення вважає встановленими, зазначено правову кваліфікацію та формулювання дій обвинуваченого за ч.3 ст.308, ч.3 ст.364 КК України, що в достатній мірі відповідає вимогам пункту 5 частини 2 ст.291 КПК України.

В обвинувальному акті конкретно та повно викладені фактичні обставини кримінального правопорушення із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочинів, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, та сформульовано обвинувачення.

Прокурором сформульовано обвинувачення відносно ОСОБА_4 та надано правову кваліфікацію кримінальним правопорушенням, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 308, ч. 3 ст. 364 КК України, дотримано вимоги закону щодо зазначення часу, місця, способу та інших обставин вчинення зазначеного кримінального правопорушення.

У зв`язку із вступом в дію Закону України від 21.02.2014 № 746-VII «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень статті 19 Конвенції ООН проти корупції», яким ч. 3 ст. 364 КК України виключена, а діяння, пов`язані із метою одержання неправомірної вигоди, декриміналізовано, прокурором 25.03.2016 ОСОБА_4 змінено обвинувачення, яким останньому інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 308 КК України.

За своїм змістом обвинувальний акт від 25.03.2016 у відношенні ОСОБА_4 є достатньо зрозумілим і конкретним, а наведені в обвинувальному акті фактичні дані у своїй сукупності дають повне уявлення щодо кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

До подібних висновків та на вказані обставини також звернув увагу по цій справі Вінницький Апеляційний суд у своїй ухвалі від 09.10.2024р., скасовуючи ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 09.10.2023р. про повернення обвинувального акту, та направляючи справу до суду першої інстанції для подальшого судового розгляду.

Посилання сторони захисту на те, що прокурором в обвинувальному акті невірно зазначено відомості про кваліфікацію кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_4 , суд не вважає обґрунтованим, оскільки вказане спростовується змістом обвинувального акту та на даній стадії кримінального провадження суд не наділений повноваженнями надавати оцінку, викладеним у акті фактичним обставинам або правової кваліфікації, які підлягають встановленню та дослідженню в ході судового розгляду.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про відсутність законних підстав для повернення обвинувального акту прокурору, а заявлене клопотання обвинуваченого не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 291, 314-316, 369, 371, 372, КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000008 від 19.12.2012 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 308, ч. 3 ст. 364 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1