Справа№ 953/461/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2025 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001219 від 06.08.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою технічною освітою, неодруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , призначеного на посаду солдата резерву 27 запасної роти, , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 26.03.2014 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

2) 21.08.2014 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 71, ст. 72 КК України до позбавлення волі на 1 рік 2 місяці, 13.08.2015 на підставі ухвали Жовневого районного суду м.Харкова звільнений умовно-достроково на 5 місяців 16 днів;

3) 01.10.2015 Московським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

4) 04.11.2015 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

5) 05.07.2017 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

6) 25.10.2018 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

7) 22.02.2022 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, 13.02.2024 звільнений умовно-достроково,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

06 серпня 2024 року близько 04 години 10 хвилин, більш точний час не встановлений, ОСОБА_3 , перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, оголошеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, який продовжувався неодноразово та діє на теперішній час, шляхом вільного доступу зі сходової клітини під`їзду таємно викрав дитячу коляску-велосипед, у середині якої знаходилися іграшки, спричинивши тим самим матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 4098 грн. 79 коп. відповідно до висновку експертного дослідження № 7074 від 05.09.2024 ННЦ «Інститут судових ексепртиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса».

Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, однак був зупинений працівниками поліції.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

На підставі ст. 325 КПК України за погодженням із учасниками судового провадження судовий розгляд проведений за відсутності потерпілої ОСОБА_5 , яка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчиненого діяння та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, цивільний позов визнав у повному обсязі.

Показання ОСОБА_3 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають змісту обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце, спосіб, форму вини і спрямованість умислу, мотив кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого, визнає їх доказаними у судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати у повному обсязі докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного, дослідженням матеріалів експертиз, вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів суд з`ясував, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів у частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує суд у тому, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, неодружений, є військовослужбовцем, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, яке полягає у тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого ним кримінального правопорушення, у скоєному щиросердечно розкаявся, критично оцінює свою протиправну поведінку, засуджує її та бажає залагодити провину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують його покарання, відсутні.

При призначенні покарання суд виходить з положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, розмір заподіяної шкоди, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, репутацію, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, яке йому належить відбувати реально, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, що можливо лише в умовах ізоляції останнього від суспільства.

Щодо ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався, зважаючи на характер призначеного покарання, суд вважає доцільним не застосовувати до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з дня набрання цим вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання щодо витрат, пов`язаних із проведенням експертиз по кримінальному провадженню, суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України.

Відповідно до вимог статті 374 КПК України суд при постановленні вироку вирішує питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13 серпня 2024 року накладений арешт на майно, суд скасовує вказаний арешт та вирішує питання про речові докази в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня набрання цим вироком законної сили.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13 серпня 2024 року.

Речові докази:

- металеву драбину, висотою 2 м із секціями, перев`язану ганчіркою, сірого кольору, вважати повернутою ОСОБА_6 як власнику;

- дитячу коляску-велосипед вважати повернутою ОСОБА_5 як власнику;

- омивач скла у полімерній баклажці, вважати повернутим ОСОБА_7 як власнику.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.Засл. проф. М.С. Бокаріуса» витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи № 7074 у розмірі 4543,68 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчих експертиз № СЕ-19/121-24/27318-ТВ від 04.10.2024 року, № СЕ-19/121-24/27319-ТВ від 10.10.2024 року у загальному розмірі 3183,60 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1