ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1930/24 Справа № 932/8844/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року м.Кривий Ріг

28.11.2024р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області апеляційну скаргу представника в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.09.2024р., якою скаргу військової частини НОМЕР_1 повернуто скаржнику,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська області від 30.09.2024р., скаргу командира в/ч НОМЕР_1 повернуто скаржнику.

На ухвалу слідчого судді представником в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, в якій представник в/ч НОМЕР_1 :

- зазначає, що 12.01.2024р. звернувся із заявою до ТУ ДБР про внесення відомостей до ЄРДР за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_7 , та 25.09.2024р. на адресу військової частини отримано відповідь слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією в м. Краматорськ) ТУ ДБР від 20.09.2024р. вих. № 13-0125728/24-кр про відсутність підстав для внесення відповідних відомостей в ЄРДР;

- вважає, що у скарзі до слідчого відділу (з дислокацією в м. Краматорськ) ТУ ДБР наведено достатні підстави для внесення відомостей до ЄРДР;

- наголошує, що звернувся до слідчого судді із відповідною скаргою одразу після отримання відповіді від ТУ ДБР, та висновки слідчого судді про подання скарги на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР до суду із порушенням строку, оскільки строк оскарження бездіяльності ТУ ДРБ обчислювався у десятиденний строк з дня подання відповідної скарги до ТУ ДБР, є помилковими;

- прохає скасувати ухвалу слідчого судді та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Про дату, час та місце судового розгляду апеляційної скарги апелянт повідомлений належним чином, розгляд апеляційної скарги прохав проводити за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов до наступного висновку.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що приймаючи рішення про повернення скарги представника в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 слідчий суддя послався на те, що відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України строк оскарження дій чи бездіяльності слідчого становить десять днів з моменту вчинення дії або бездіяльності.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчим суддею було зазначено, що повідомлення про вчинення кримінального правопорушення було направлено військовою частиною № НОМЕР_1 до ТУ ДБР 12.01.2024р., та з урахуванням вимог ст. 214 КПК України, представник військової частини мав би оскаржувати бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР у десятиденний строк після подання ним скарги, та вважав, що станом на 30.09.2024р. строк оскарження бездіяльності посадових осіб ТУ ДБР сплив.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що військовою частиною НОМЕР_1 за вих. № 694/132 від 12.01.2024р. до ТУ ДБР, розташованого в м. Краматорськ було направлено повідомлення про самовільне залишення солдатом ОСОБА_7 військової частини, та наявність у зв`язку з цим ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

25.09.2024р. військовою частиною в/ч НОМЕР_1 від ТУ ДБР розташованому у м. Краматорську отримано відповідь, що за результатами розгляду повідомлення військової частини та проведеним аналізом його змісту, було встановлено недостатність наведених відомостей для внесення відповідних відомостей до ЄРДР, а саме відповідно до висновку ВЛК від 05.04.2023р. № 3211 солдат ОСОБА_7 визнаний непридатним до служби у ДШВ.

На думку суду апеляційної інстанції, висновок слідчого судді про повернення скарги командира військової частини у зв`язку із пропуском строку на оскарження бездіяльності посадових осіб ТУ ДБР є передчасним, а прийняте рішення таким, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені зокрема дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що посадовими особами ТУ ДБР, розташованого в м. Краматорськ Донецької області не приймалось за вказаною заявою жодного рішення у будь якій формі, проте перевірка повідомлення представника військової частини НОМЕР_1 все ж була проведена та отримано відповідний висновок ВЛК, на підставі чого були встановлені певні обставини, які покладені в обґрунтування рішення про невнесення відомостей до ЄРДР, тобто фактично проведено досудове розслідування, проте такі дії уповноваженої особи ТУ ДБР суперечать вимогам ст. 214 КПК України, оскільки фактично було прийнято процесуальне рішення, яке суперечить кримінальному процесуальному законодавству.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 214 КПК України здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду). Для з`ясування обставин вчинення кримінального проступку до внесення відомостей до ЄРДЛР може бути:

1) відібрано пояснення;

2) проведено медичне освідування;

3) отримано висновок спеціаліста і знято показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису;

4) вилучено знаряддя і засоби вчинення кримінального проступку, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку, або які виявлені під час затримання особи, особистого огляду або огляду речей.

Частина 1 ст. 2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, а одним із завдань кримінального провадження згідно з ч. 1 ст. 2 КПК України є забезпечення, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Частина 2 ст. 11 КК України передбачає, що не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що дії уповноваженої особи ТУ ДБР за заявою командира в/ч НОМЕР_1 повинні бути проведені в межах досудового розслідування після внесення відомостей до ЄРДР із прийняттям відповідного процесуального рішення.

Окремо суд апеляційної інстанції наголошує, що питання щодо строку оскарження дії чи бездіяльність повноважної особи ТУ ДБР щодо невнесення відомостей до ЄРДР за скаргами командування військових частин слід розглядати більш гнучко, з урахуванням завдань, виконуваних військовою частиною - захист держави, місця перебування особового складу та командування - безпосередня лінія бойового зіткнення під час активних бойових дій, залучення особового складу до бойових дій, яка беззаперечно становить загрозу для життя та здоров`я.

Суд апеляційної інстанції вважає, що вимоги ст.ст. 303, 304 КПК України щодо оскарження дій або бездіяльності уповноважених осіб для командира військової частини, який не є фахівцем в області права, не має у своєму розпорядженні професійних юристів, слід також розглядати у більш широкому змісті, та не створювати надмірності до вимог КПК України при поданні відповідних скарг.

Обізнаність скаржника про ті чи інші вимоги КПК України не є його прямим обов`язком, пріоритетом є захист держави від тривалої збройної агресії.

Тривалість військового стану в Україні та продовжувана збройна агресія з боку росії є визначальним чинником, який вплинув на кількість військовослужбовців, разом із тим і збільшилися правопорушення, які вчиняються військовослужбовцями у різних сферах суспільних (службових) взаємовідносинах.

Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави.

Оскільки з 24.02.2022р. Указом Президента України № 64/2022 на всій території України запроваджено воєнний стан, який триває, та який передбачає особливий правовий режим, що вводиться в Україні у зв`язку зі збройною агресією, то такий правовий режим вносить певні особливості у практику застосування діючого законодавства, окреслюючи прогалини у практиці застосування норм кодексів при визначенні судами покарань особам, які вчинили військові кримінальні або адміністративні правопорушення під час воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Законом України № 2839-IX від 13.12.2022р. внесено зміни до кримінального Закону, якими істотно посилено відповідальність винуватих осіб.

Метою Закону є внесення змін до КК України, КУпАП, КЗпПУ та ЗУ "Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України? щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці. Належна увага приділена змінам з метою врегулювання порядку огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння з використанням технічних засобів та тестів. Завданням Закону є гармонізація діючого законодавства між КК України та КУпАП у питаннях відповідальності за правопорушення, котрі військовослужбовці можуть допустити під час несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці. Внесення змін до інших законодавчих актів покликано логічною наслідковістю для трудових гарантій, за правопорушення допущене військовослужбовцем.

Внесення змін до КК України є суттєвим, оскільки деталізується сутність правопорушень з врахуванням умов особливого періоду та воєнного стану. Водночас підвищено рівень санкцій за вчинення військових кримінальних правопорушень.

На переконання законодавця реалізація положень цього Закону сприятиме підвищенню стану військової дисципліни та особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, а також надасть повноважень Військовій службі правопорядку у Збройних Силах України здійснювати протидію незаконному обігу наркотичних засобів, алкоголізму у військових частинах, протидії подолання поширення наркоманії у військових колективах, підтримання належного рівня військової дисципліни та правопорядку, підвищення бойової готовності військових частин та спроможності виконувати визначені завдання задля захисту Вітчизни.

Як вбачається, посилення відповідальності військовослужбовців є елементом дотримання законності, яка унеможливить моделювання негативної поведінки серед військовослужбовців та актуалізує принцип невідворотності справедливого покарання за скоєння правопорушень під час виконання обов`язків військової служби.

Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що дії уповноваженої особи ТУ ДБР за заявою командира в/ч НОМЕР_1 повинні бути проведені в межах досудового розслідування після внесення відомостей до ЄРДР із прийняттям відповідного процесуального рішення.

Суд апеляційної інстанції також наголошує, що апеляційною вимогою представника військової частини НОМЕР_1 було скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді та направлення його скарги на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, проте суд апеляційної інстанції з урахуванням наведеного вище вбачає, що першочерговою метою представника військової частини було внесення відомостей до ЄРДР за фактом самовільного залишення військовослужбовцем розташування військової частини, та ознак в його діях складу кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України.

Суд апеляційної інстанції вбачає обґрунтованість вимог представника військової частини НОМЕР_1 щодо необхідності т внесення відомостей до ЄРДР за наведеним фактом, та з метою економії процесуального часу, дотримання належного виконання завдань кримінального провадження відповідно до вимог ст. 2 КПК України вважає необхідним задовольнити вимоги скарги представника військової частини НОМЕР_1 щодо бездіяльності посадових осіб ТУ ДБР розташованого у м. Краматорську, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення, та зобов`язати уповноважену особу (слідчого) Першого слідчого відділу (з дислокацією у АДРЕСА_1 внести відомості до ЄРДР відповідно до заяви скаржника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника військової частини в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.09.2024р., якою скаргу військової частини НОМЕР_1 повернуто скаржнику - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.09.2024р., якою скаргу військової частини НОМЕР_1 повернуто скаржнику - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу (слідчого) Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорськ) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Краматорськ Донецької області внести відомості до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КПК України щодо військово службовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та розпочати досудове розслідування.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді