печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 28.10.2024 про закриття кримінального провадження № 0000708 від 17.08.2024

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 28.10.2024 про закриття кримінального провадження № 0000708.

Представник посилається на те, що постанова про закриття провадження є передчасною.

У судовому засіданні представник скаргу підтримав, просив її задовольнити. Вказав, що слідчий у постанові фактично визнав наявність складу кримінального правопорушення, разом з тим закрив його у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення, посилаючись на висновок експерта.

Від слідчого надійшла заява про розгляд скарги без його участі, просив відмовити у її задоволення, оскільки досудове розслідування проведено повно, а постанова є мотивованою.

Крім того, на запит слідчого судді надійшли матеріали закритого кримінального провадження № 0000708 від 17.08.2024.

Вивчивши скаргу, приєднані до неї документи та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000708 від 17.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Постановою старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 28.10.2024 кримінальне провадження № 0000708 від 17.08.2024 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься у ст. 284 КПК України, згідно якої кримінальне провадження закривається, зокрема, зокрема, у разі встановлення відсутності у діянні особи складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено обставини, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Вивчивши матеріали скарги та матеріали закритого кримінального провадження № 0000708 від 17.08.2024, слідчий суддя приходить наступних висновків.

З матеріалів кримінального провадження № 0000708 вбачається, що досудове розслідування проведено неповно, оскільки слідчим ОСОБА_5 під час досудового розслідування проведена низка слідчих дій, зокрема, призначено судово-медичну експертизу, допитано потерпілого та ОСОБА_6 , витребувано матеріали службових перевірок стосовно ОСОБА_6 , однак постанова не містить оцінки та аналізу отриманих доказів.

Крім того, з тексту постанови вбачається, що слідчий формально вбачає в діях ОСОБА_6 ознаки кримінального правопорушення, однак виключно на підставі висновку експерта приходить до висновку про відсутність в діях зазначеної особи складу кримінального правопорушення.

Разом з тим, суд погоджується з доводами представника, що зі змісту оскаржуваної постанови та безпосередньо висновку експерта неможливо зрозуміти причин, чому експерт не може встановити наявність тілесних ушкоджень, а слідчий при цьому не реалізував процесуальної можливості проведення повторної експертизи.

Таким чином, слідчий, вбачаючи в діях ОСОБА_6 ознаки кримінального правопорушення, не розглянувши можливість перекваліфікації кримінального правопорушення, прийняв рішення про закриття кримінального провадження, виключно на підставі висновку експерта, з яким слідчий суддя не може погодитись.

Вказані обставини беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, які мали бути встановлені під час досудового розслідування, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яке б не викликало жодних сумнівів у правильності прийнятого рішення.

З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова про закриття провадження не може вважатись законною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 9, 91, 110, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу - задовольнити.

Постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 28.10.2024 про закриття кримінального провадження № 0000708 від 17.08.2024 - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000708 повернути до Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, для здійснення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1