ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1469/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/43/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2025 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю - прокурора ОСОБА_6 ,

апелянта ОСОБА_7 ,

його представника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою скаржника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 лютого 2025 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 від 27.12.2024 про закриття кримінального провадження №0003316 від 28.08.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї ОСОБА_7 просить поновити строк апеляційного оскарження.

Також просить, скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 лютого 2025 року та постанову про закриття кримінального провадження № 0003316.

Свої вимоги мотивує тим, що дана ухвала є незаконною та винесена з порушенням процесуальних норм права.

Також зазначає, що із наданої відповіді від КНП ВСР Тернопільська центральна районна лікарня та КНП Тернопільська обласна клінічна лікарня не з`ясовано причин розбіжності у показах допитаних осіб та потерпілого і не проведено комплексну експертизу про яку зазначає сторона обвинувачення.

Також звертає увагу, що надані відповіді зазначених установ на запити слідчого не свідчать про належне виконання вказівок прокурора, оскільки подальші дії органу досудового розслідування шляхом закриття кримінального провадження вказують на формальний підхід до здійснення досудового розслідування, а не переслідують мету отримання доказової бази з метою яких були надані вказані вказівки.

Також вказує, що висновок який наявний у матеріалах справи базується на доказах, які зібрані до 2018 року, так як на даний час здобуто інші відомості шляхом додаткових допитів, як вихідних доказів для нового висновку.

Зазначає, що судом не проаналізовано його доводи про відсутність проведення необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні, оскільки методика та порядок лікування яке по факту було проведено не перевірено на відповідність клінічним протоколам.

Вважає, що постанова про закриття кримінального провадження є незаконною, оскільки слідчим не проведено повного та неупередженого розслідування, обставини справи детально не вивчені та непроаналізовані належним чином.

Також зазначає, що постанова є передчасною та такою, що винесена з порушенням норм КПК України. Досудове розслідування проведено неповно, однобічно, інспектором не вчинені всі передбачені КПК України дії для всебічного, повного та об`єктивного розслідування та завершення досудового провадження, зокрема не опитано сусідів, не здійснено будь-яких заходів щодо залучення свідків, не вилучено та досліджено надані фото- та відеоматеріали, а також інші документи, які засвідчують неправомірні дії працівників поліції.

Звертає увагу на те, що постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, у ній мають бути наведені мотиви закриття кримінального провадження, надана оцінка зібраним доказам. Однак, дані вимоги дотримані не були, оскільки в постанові не надано оцінку всім обставинам здобутим під час досудового розслідування, не зрозуміла підстава закриття провадження, не зазначено про будь-який доказ, не надана оцінка й поясненням викладеним в заяві.

Скаржник вважає, що постанова базується виключно на суб`єктивних показах осіб, через неправомірні дії (бездіяльність), зловживання службовим становищем та халатне відношення до своїх обов`язків яких, ним і було подано відповідну заяву про вчинення кримінальних правопорушень.

Також вказує, що в постанові слідчого про закриття кримінального провадження не в повній мірі обґрунтовано та не зазначено, на підставі яких проведених слідчих та процесуальних дій він прийшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Вважає, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, тому висновок слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним.

Також вказує, що не було проведено слідчих дій, а саме:

не виконані додаткові вказівки надані Першим заступником керівника Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_10 процесуальному прокурору у кримінальному провадженні №0003316 від 28.08.2013 року за ч.1 ст.140 КК України;

не здійснено тимчасовий доступ до архіву Тернопільської обласної лікарні КЗ ТОР «ТУЛ»;

не проведено допиту головного лікаря Тернопільської обласної лікарні КЗ ТОР «ТУЛ»;

не проведено додаткової комісійної експертизи;

не витребувано у Тернопільської обласної лікарні КЗ ТОР «ТУЛ» клінічних протоколів лікування ОСОБА_11 .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення скаржника та доводи адвоката, які підтримали вимоги апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги і вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просить залишити її без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня проголошення. Як вбачається із матеріалів провадження ОСОБА_7 05 лютого 2025 року подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 05 лютого 2025 року, а тому відсутні підстави вважати строк оскарження пропущеним.

Розглядаючи скаргу на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, слідчий суддя повинен враховувати положення ч.2 ст.9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зважаючи на ці вимоги, слідчий суддя, при розгляді скарги на постанову про закриття провадження, зобов`язаний з`ясувати питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, а також перевірити не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді, яку постановляють за результатами розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, має містити відповіді на всі доводи скаржника, які зумовили звернення до слідчого судді.

Аналіз матеріалів кримінального провадження та судового рішення, ухваленого за результатами розгляду скарги скаржника ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого про закриття кримінального провадження, дає підстави для висновку, що слідчий суддя дотримався цих вимог закону і належним чином мотивував свій висновок про законність і обґрунтованість оскаржуваного апелянтом процесуального рішення, а саме постанови старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 від 27 грудня 2024 року, про закриття кримінального провадження № 0003316 від 28 серпня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею правильно встановлено, що в процесі досудового розслідування було повно та об`єктивно досліджено всі обставини кримінального провадження, а також проведено вичерпний комплекс слідчих та процесуальних дій, спрямованих на встановлення об`єктивної істини у справі. При розгляді скарги на постанову про закриття кримінального провадження слідчим суддею було проаналізовано постанову про закриття кримінального провадження на предмет її відповідності вимогам ст.110 КПК України, якою регламентовані вимоги до процесуальних рішень, що приймаються, в тому числі, органом досудового розслідування.

Так, з матеріалів провадження видно, що досудове розслідування було розпочато за заявою ОСОБА_7 від 28.08.2013 про те, що лікарі хірургічного відділення обласної лікарні ОСОБА_12 і ОСОБА_13 за направленням лікаря ОСОБА_14 у червні 2010 року неналежно провели йому операцію артроскопію правого коліна, що призвело до ускладнення хвороби.

Постановою старшого слідчого Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 від 27 грудня 2024 року кримінальне провадження № 0003316 внесене до ЄРДР від 28.08.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України.

Мотивуючи дану постанову, слідчий послалася на фактичні дані:

висновку судово-медичної експертизи, яким, констатовано відсутність причинно-наслідкового зв`язку між наданням медичної допомоги ОСОБА_7 в КЗ ТОР «ТУЛ» та погіршенням стану його здоров`я в подальшому, яке обумовлено характером перебігу наявного у нього захворювання, незворотніми поступовими змінами деструктивного характеру в хрящово-суглобних складових правого колінного суглоба, відсутністю ефективних методів лікування ревматологічних захворювань, які розвиваються та прогресують на фоні соматичної паталогії, на яку довготривалий час страждав ОСОБА_7 ;

результати ряду слідчих та розшукових дій, перевірок порядку надання працівниками КЗ ТОР «ТУЛ» медичної допомоги ОСОБА_7 ;

допитів медичних працівників, причетних до лікування та здійснення оперативного втручання ОСОБА_7 , які повідомили, що всі медичні маніпуляції, лікування, оперативне втручання та післяопераційне лікування було проведено відповідно до діючих протоколів лікування, затверджених МОЗ України, що підтверджується висновками судово-медичних експертиз та службової перевірки;

результатів проведених перевірок, які не підтвердили доводи ОСОБА_7 про надання йому працівниками КЗ ТОР «ТУЛ» неналежної медичної допомоги.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 від 27.12.2024 про закриття кримінального провадження №0003316 від 28.08.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України.

Виходячи зі змісту ухвали слідчого судді, яку оскаржує скаржник ОСОБА_7 , в основу висновку про відсутність підстав до задоволення скарги про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, судом покладено аналіз нормативно-правових актів, якими регламентовано порядок проведення досудового розслідування, та матеріалів кримінального провадження.

Як видно зі змісту оскарженої ухвали слідчий суддя проаналізував наведені в постанові слідчого мотиви і підстави для закриття кримінального провадження та перевірив матеріали кримінального провадження на предмет виконання слідчим вимог попередньої ухвали слідчого судді, якою було скасовано постанову про закриття цього кримінального провадження.

Зокрема, в оскарженій ухвалі правильно вказано, що при вирішенні даної скарги слідчим суддею також було досліджено ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.11.2023, з якої вбачається, що слідчий суддя, скасовуючи востаннє постанову слідчого про закриття цього кримінального провадження №0003316 від 28.08.2013, окрім іншого, зазначав про необхідність виконання доручення слідчого щодо встановлення медичних працівників КНП «ТОКЛ» ТОР Гірняка та Грубара, а також отримання відповідей на запити слідчого від КНП ВСР «Тернопільська центральна районна лікарня» та КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» ТОР (т.2 а.с. 40-41). Про необхідність виконання вказаних слідчих та процесуальних дій було зазначено і у письмових вказівках прокурора Тернопільської окружної прокуратури від 15.04.2024, наданих в порядку ст.36 КПК України, зокрема щодо встановлення медичних працівників КНП «ТОКЛ» ТОР Гірняка та Грубара, а також проведення їх допиту (т.2 а.с. 43).

Дослідженням матеріалів кримінального провадження №0003316 від 28.08.2013 встановлено, що старшим слідчим СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 такі вказівки було виконано.

Так, 31.05.2024 були скеровані відповідні запити, на які отримано відповіді, в тому числі директора (головного лікаря) КНП ВСР «Тернопільська центральна районна лікарня» - ОСОБА_15 від 17.06.2024 №664 та генерального директора (головного лікаря) КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» ТОР - ОСОБА_16 , які долучено до матеріалів кримінального провадження №0003316 від 28.08.2013 (т.2 а.с. 46,48). З цих письмових інформацій встановлено, що вказані установи не можуть надати на вимогу слідчого реєстраційні форми документів і журнали їх лабораторій за 2010 рік, оскільки такі зберігаються лише три роки, а медична карта стаціонарного хворого ОСОБА_7 за 2010 рік уже вилучена слідчим. Крім того, у матеріалах кримінального провадження №0003316 від 28.08.2013 містяться дані про встановлення медичних працівників КНП «ТОКЛ» ТОР ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , про що свідчать протоколи їх допиту у якості свідків від 26.12.2024р. та 27.12.2024р. (т. 2 а.с. 52-53).

Крім того, слідчий суддя при розгляді скарги ОСОБА_7 належним чином проаналізував його доводи про необхідність проведення додаткової комісійної експертизи і про неповноту перевірки показань ОСОБА_7 . Щодо підроблення його підпису в медичних документах. Висновки слідчого судді з цих питань та мотиви відхилення таких доводів скаржника ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді місцевого суду, що проаналізувавши матеріали кримінального провадження та оцінивши отримані відомості у їх сукупності, прийнявши до уваги вичерпані можливості досудового слідства та відсутність сукупності об`єктивних, неупереджених і достатніх даних для доведення вини особи у суді, слідчий прийшов до обґрунтованого висновку, що в даному кримінальному провадженні не встановлено ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України, у зв`язку з чим прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, про відсутність підстав для задоволення скарги скаржника ОСОБА_7 та скасування постанови старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 від 27.12.2024 про закриття кримінального провадження №0003316 від 28.08.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 наводить доводи, які аналогічні його твердженням у скарзі на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, яким слідчий суддя уже дав належну і правильну оцінку в оскарженій ухвалі. Обґрунтованих мотивів, з яких ОСОБА_7 вважає висновки слідчого судді такими, що не відповідають фактичним обставинам цього провадження, в апеляційній скарзі не наведено.

Так, в апеляційній скарзі стверджується про наявність розбіжностей в отриманих слідчим відповідей від КНП ВСР «Тернопільська центральна районна лікарня» та КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» про те, що закінчився строк зберігання даних лабораторних досліджень, а медичну документацію ОСОБА_7 уже вилучено слідчим, і протоколах допиту двох лікарів, які вказали що не пригадують подій 2010 року (т.2 а.к.п.52-53). При цьому, апелянт не вказує в чому саме він вбачає розбіжності в цих відомостях і якими саме слідчими чи процесуальними діями слідчий мав би з`ясовувати їх причини.

Твердження апелянта про скасування постанови слідчого через те, що не призначалася повторна комплексна експертиза, не обґрунтовані конкретними відомостями, не вказано для встановлення яких обставин чи відповіді на які питання, на які не надано відповіді попередньою експертизою, необхідно призначати нове експертне дослідження.

Натомість як видно з матеріалів кримінального провадження (т.1 а.к.п. 115-135) судово-медичну експертизу в цьому кримінальному провадженні було проведено Головним бюро судово-медичної експертизи МОЗ України. Для її проведення слідчим було вилучено і надано експертам медичні картки ОСОБА_7 , в тому числі як стаціонарного хворого №02/08933 і №02/06206, амбулаторного хворого №151060 і диспансерну карту амбулаторного хворого, результати МРТ і рентген знімки. Усі медичні документи ретельно вивчені і описані в дослідницькій частині експертизи, а за результатами їх вивчення експертна комісія дала детальну оцінку проведеному ОСОБА_7 лікуванню, в тому числі протоколу операції 23.06.2010р., і прийшла до висновку, що лікування ОСОБА_7 в КЗ ТОР ТУЛ було своєчасним, проведено у повному обсязі та відповідало клінічному протоколу, а погіршення стану здоров`я ОСОБА_7 внаслідок маніфестації хвороби Рейтера більш ніж через два місяці після проведеного оперативного втручання та подальша негативна динаміка патологічного процесу в правому колінному суглобі з порушенням функції правої ноги, не було пов`язане з наданням медичної допомоги в КЗ ТОР ТУЛ.

Доводи апеляційної скарги про те, що в оскарженій ухвалі слідчий суддя не дав оцінки необхідності проведення тимчасового доступу до архіву Тернопільської обласної лікарні, допиту її головного лікаря та витребування клінічних протоколів лікування ОСОБА_7 не можуть бути підставою для скасування оскарженої ухвали, оскільки в апеляційній скарзі не обґрунтовано потребу в проведенні таких слідчих дій і не вказано які саме обставини можуть бути з`ясовані в результаті їх проведення. Крім того, як видно з матеріалів провадження, зокрема зі змісту наведеного висновку комісійної експертизи для її проведення було надану всю медичну документацію щодо лікування ОСОБА_7 в КЗ ТОР ТУЛ.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 узагальнено стверджує, що після 2018 року було здобуто інші відомості шляхом додаткових допитів, як вихідних доказів для нового висновку експертів. Однак, таке твердження не обґрунтоване жодними конкретними обставинами. Апелянтом не вказано які саме відомості і при допиті якої особи були здобуті, яким чином вони стосуються висновків експертизи, проведеної на підставі первинної медичної документації та інших матеріалів цього кримінального провадження.

Що стосується доводів скаржника про те, що слідчим не були проведені всі необхідні дії для повного з`ясування обставин по справі, то вони викладені також узагальнено і в них не зазначено які саме слідчі дії, на думку апелянта, необхідно було провести в цьому провадженні і які саме обставини, можуть бути встановлені для спростування наведених у постанові слідчого підстав для закриття провадження.

Доводи апеляційної скарги про неповноту досудового розслідування не ґрунтуються на конкретних обставинах чи суперечностях у зібраних доказах, а мотивовані виключно припущеннями апелянта, зокрема про те, що лікування проведено не правильно, внаслідок чого в нього погіршилося здоров`я.

Враховуючи наведене колегія суддів оцінює як безпідставні і неналежні доводи апеляційної скарги про необхідність проведення у цьому провадженні додаткових слідчих дій, в тому числі допиту сусідів, залучення свідків, вилучення та дослідження фото та відеоматеріалів, інші документи, що засвідчують неправомірні дії працівників поліції.

Апеляційний суд звертає увагу, що доводи апеляційної скарги є аналогічними тим, з якими скаржник ОСОБА_7 звертався до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження і вони були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою колегія суддів погоджується.

В апеляційній скарзі скаржник ОСОБА_7 лише повторює доводи своєї скарги на постанову слідчого судді про закриття провадження однак, не вказує жодних доводів і мотивів, з яких він не погоджується з оцінкою обставин провадження, яка викладена в оскарженій ухвалі слідчого судді.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 лютого 2025 року про відмову у задоволенні скарги скаржника ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 від 27.12.2024 про закриття кримінального провадження №0003316 від 28.08.2013 року.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.ст.307,405,407,422,424 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу скаржника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 лютого 2025 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді