печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7723/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001426 від 19.10.2022,

ВСТАНОВИВ:

18.02.2025 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001426 від 19.10.2022, а саме на наступні об`єкти нерухомості:

- група нежитлових приміщень АДРЕСА_1, загальною площею 184, 2 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000), право власності зареєстровано за фізичною особою ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 );

- група нежитлових приміщень АДРЕСА_1, загальною площею 115, 8 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000), право власності зареєстровано за фізичною особою ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У судове засідання прокурор не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, до суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримує та просить задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки сторони обвинувачення обов`язковою не має, вважаю за можливе розглянути клопотання у його відсутність.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у провадженні СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, знаходяться матеріали кримінального провадження № 0001426 від 19.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 09.09.2008 між Банком в особі філії AT «Укрексімбанк» у м. Донецьку (далі - Філія) та ТОВ «Видавництво «Восток Україна» (код за , м. Донецьк, проспект Київський, буд. 48, директор та одноосібний засновник ОСОБА_6 , АДРЕСА_2 ) (далі - Позичальник, Боржник) укладено кредитний договір № 51308К6 (далі - Кредитний договір) у формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування у сумі 3 000 000,00 грн., строком погашення до 08.09.2009.

На забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором між ЗАТ «Донецькбланкіздат» (код за , м. Донецьк, проспект Київський, буд. 48, директор ОСОБА_7 , засновники ОСОБА_6 та ОСОБА_8 ) (далі - Іпотекодавець) з Банком укладено Іпотечний договір від 09.09.2008 № 51308Z9 (далі - Іпотечний договір), у відповідності до якого Банку в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення групи приміщень АДРЕСА_1 (літ. А) загальною площею 300 кв.м., розташовані на першому поверсі шістнадцятиповерхового житлового будинку по вул. Старонаводницькій, буд. 6-Б у Печерському районі м. Києва (далі - Предмет іпотеки).

Так, Газеті «Голос України» за № 182 (4682) від 29.09.2009 оприлюднено інформацію Господарського суду Донецької області по справі № 27/89Б про банкрутство ЗАТ «Донецькбланкіздат». У зв`язку з цим 21.10.2009 філією Банку подано заяву з з вимогами до боржника у справі про банкрутство № 27/89Б від 19.10.2009 за № 051-02/6113. Вимоги AT «Укрексімбанк» до Боржника визнані судом та відповідно до ухвали від 01.12.2010 включені до реєстру вимог кредиторів.

Постановою господарського суду Донецької області від 04.10.2011 ЗАТ Донецькбланкіздат» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, ліквідатором призначено ОСОБА_9 ( АДРЕСА_3 ).

За замовленням ліквідатора ОСОБА_9 ПП «Актив плюс» (код за , м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 15-А) виготовило звіт про оцінку предмету іпотеки станом на 25.03.2013, яка склала 6 020 000 грн.

Відповідно до ухвали Господарського суду Донецької області від 15.05.2014 по справі №27/89Б визнано неналежним виконання арбітражним керуючим ОСОБА_10 обов`язків ліквідатора ЗАТ «Донецькбланкіздат», а її дії такими, що не відповідають вимогам ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з огляду на нижчевикладене.

Також, Ліквідатором ОСОБА_10 з метою визначення початкової вартості нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4, замовлено незалежну оцінку, за результатами якої суб`єктом оціночної діяльності СПД « ОСОБА_11 »(на даний час ФОП « ОСОБА_11 », складений звіт станом на 31.10.2013, згідно яким ринкова оціночна вартість вищевказаного майна склала 2 384 964 грн.

На підтвердження права на здійснення оціночної діяльності до вищевказаного звіту про незалежну оцінку вартості іпотечного майна, складеного СПД « ОСОБА_11 », були додані сертифікат № 14625/13 від 25.04.2013, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача від 17.06.2006 серія МФ НОМЕР_3, посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача від 12.04.2010 серія МФ № НОМЕР_4, свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів від 28.07.2006 № 4796.

Дослідивши вказані документи господарським судом Донецької області встановлено, що строк дії доданого до Звіту посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача від 12.04.2010 № МФ3453-ПК становить 2 роки та станом на дату складання Звіту сплинув. Однак, ліквідатором не було враховано цього факту та винесено на розгляд засідання комітету кредиторів 12.12.2013 вказаний звіт про незалежну оцінку для затвердження початкової вартості майна.

При цьому суд зауважив, що на засіданні комітету кредиторів від 12.04.2013 більшістю голосів прийнято рішення про затвердження оціночної вартості більшістю голосів іпотечного майна у сумі 6 020 000,00 грн., без ПДВ з якості початкової вартості для подальшої реалізації на аукціоні. У матеріалах справи містився наданий попереднім ліквідатором ОСОБА_9 , висновок про вартість вказаного майна, проведений станом на 25.03.2013 ПП «Актив Плюс». Необхідність проведення повторної оцінки майна ліквідатором ОСОБА_10 була не обґрунтована.

Господарський суд Донецької області визнав неповноважними збори комітету кредиторів 31.12.2013, а як наслідок, й прийняті на ньому рішення, з огляду на таке. На засіданні комітету кредиторів від 31.12.2013 прийнято рішення по зниження початкової вартості майна банкрута, а саме групу нежитлових приміщень АДРЕСА_1 (літ. А) загальною площею 300 кв.м., розташовані на першому поверсі шістнадцятиповерхового житлового будинку по вул. Старонаводницькій, буд. 6-Б у Печерському районі м. Києва на 90%, та про зміну торгуючої організації на Донецьку товарну біржу (код за , м. Донецьк, вул. Первомайська, буд. 12). Як вбачається з протоколу засідання комітету кредиторів від 31.12.2013, ліквідатор та представник Банку на даному засіданні були відсутні.

Донецькою товарною біржею 17.01.2014 проведено аукціон з продажу групи нежитлових приміщень АДРЕСА_1 (літ. А) загальною площею 300 кв.м., розташовані на першому поверсі шістнадцятиповерхового житлового будинку по вул. Старонаводницькій, буд. 6-Б у м. Києві за початковою вартістю продажу на аукціоні у розмірі 238 496,40 грн. без ПДВ.

В подальшому, 14.02.2014 на ліквідаційний рахунок Боржника надійшли грошові кошти з призначенням платежу «за нежитлове приміщення загальною площею 300 кв.м., розташоване за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, буд, 6-Б, прим. №47 у розмірі 238 496,40 грн., від БО «Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій» () м. Донецьк, вул. Постишева 131, директором та співзасіювником якого є ОСОБА_6 та ТОВ «Фармацепт домашня здравиця (код -по , м. Донецьк, проспект Київський, буд 48).

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 14.12.2017 у справі № 27/89б про банкрутство ЗАТ «Донецькбанкіздат» задоволено заяву АТ «Укрексімбанк» про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна та відповідного договору купівлі-продажу такого майна, визнано недійсними результати повторного аукціону з продажу майна ЗАТ «Донецькбанкіздат» - нежилих приміщень групи приміщень АДРЕСА_1, загальною площею 300 кв.м., розташованих на першому поверсі 16-ти поверхового житлового будинку за адресою: м. Києв, вул. Старонаводницька, 6Б, визнано недійсним договір купівлі-продажу б/н від 17.01.2014, укладений між ЗАТ «Донецькбанкіздат» в особі ліквідатора ОСОБА_10 та Благодійною організацією «Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій».

23.04.2018 постановою Донецького апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Благодійної організації «Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій» задоволено, ухвалу Господарського суду Донецької області від 14.12.2017 скасовано, відмовлено у задоволені заяви АТ «Укрексімбанк» про визнання недійним результатів аукціону з продажу майна, а також відповідного договору купівлі-продажу такого майна.

Постановою Верховного суду від 24.07.2018 касаційну скаргу АТ «Укрексімбанк» задоволено, постанову Донецького апеляційного господарського суду від 23.04.2018 скасовано, ухвалу Господарського суду Донецької області від 14.12.2017 залишено в силі.

Таким чином, результати аукціону з реалізації заставного майна та договір, укладений за результатами такого аукціону визнано недійсними.

В подальшому з метою незаконного заволодіння шляхом поділу нежитлових приміщень загальною площею 300 кв. м., що не мало наслідком проведення жодних будівельних робіт, не змінено площу забудови, не змінено площу нерухомого майна в цілому, поверховість, планування, будь які інші техніко-економічні показники об`єкту нерухомого майна, фактично було проведено формальний поділ нежитлових приміщень загальною площею 300 кв. м. на нежитлові приміщення 184,2 кв. м. та 115, 8 кв.м., внаслідок чого щодо кожної групи нежитлових приміщень було відкрито новий розділ в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та присвоєно новий індивідуальний номер нерухомого майна.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав, вищезазначене нерухоме майно, яке є предметом іпотеки Банку було реконструйовано (поділено) наступним чином:

1. група нежитлових приміщень АДРЕСА_1, загальною площею 184, 2 кв. м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, буд. 6Б, приміщення 47а (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000). В результаті неодноразового відчуження право власності зареєстровано за фізичною особою ОСОБА_4 .

2. група нежитлових приміщень АДРЕСА_1, загальною площею 115, 8 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000). В результаті неодноразового відчуження право власності зареєстровано за фізичною особою ОСОБА_5 .

З огляду на вищевикладене, на даний час в органу досудового розслідування існують ризики відчуження або переоформлення на інших осіб вищезазначеного майна.

Постановою слідчого від 13.01.2025 вказані об`єкти нерухомості визнані речовим доказом.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Так, слідчим суддею встановлено, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а тому за викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на наступні об`єкти нерухомості:

- група нежитлових приміщень АДРЕСА_1, загальною площею 184, 2 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000), право власності зареєстровано за фізичною особою ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 );

- група нежитлових приміщень АДРЕСА_1, загальною площею 115, 8 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000), право власності зареєстровано за фізичною особою ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Заборонити ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) або особам, які будуть діяти від їх імені або за дорученням (довіреністю), відчужувати, розпоряджатися вказаними об`єктами нерухомого майна;

Заборонити державним реєстраторам та нотаріусам вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо вищевказаних об`єктів нерухомості.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1