Справа № 740/579/25
Провадження № 1-кп/740/230/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000288 від 21.10.2024, за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Ніжині Чернігівської області, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, неодружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, а саме: вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14.05.2020 за ч. 2 ст. 307 КК України та ч. 2 ст. 309 КК України - до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна, на підставі ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07.03.2024 умовно-достроково звільнений від відбування покарання на невідбуту частину покарання - 01 (один) рік 10 (десять) місяці 22 (двадцять два) дні, у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

установив:

На початку вересня 2024 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_2 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості по вул. Прилуцькій у м. Ніжині Чернігівської області, поблизу сміттєзвалища, будучи особою, яка вживає наркотичні засоби, виявив дикоростучі сухі стебла рослини коноплі. Усвідомлюючи, що рослини коноплі є наркотичним засобом, обіг якого обмежено відповідно до чинного законодавства України, він вирішив незаконно придбати вказані рослини для подальшого особистого вживання без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу для особистого вживання, без мети збуту, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів та зловживанню ними», ОСОБА_2 в невстановленій кількості зірвав рослини роду конопель, після чого поклав їх у поліетиленовий пакет, таким чином здійснивши незаконне придбання наркотичного засобу та розпочавши незаконне його зберігання для особистого вживання без мети збуту.

У той же день ОСОБА_2 переніс до місця свого проживання, а саме до приміщення квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , указаний пакет із наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом, де продовжив його незаконно зберігати без мети збуту, переслідуючи мету особистого вживання.

У подальшому ОСОБА_2 діючи з умислом, спрямованим на незаконне виготовлення та подальше зберігання наркотичного засобу, у день та час, установити які не представилось за можливе, відділив частину сухого листя від стебел, подрібнив його руками шляхом перетирання та поклав для зручності у три паперові згортки, таким чином здійснивши незаконне виготовлення наркотичного засобу, а залишок рослини роду конопель із невідділеними листями залишив у поліетиленовому пакеті та продовжив до 21.10.2024 незаконне зберігання без мети збуту за місцем свого проживання.

21.10.2024 у період часу з 03 год. 10 хв. по 03 год. 17 хв. під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_2 виявлено та вилучено три паперові згортки та один поліетиленовий пакет, усередині яких знаходилися речовини рослинного походження зеленого кольору, які згідно з висновком експерта є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 7,085 г, 0,387 г, 1,557 г, 119,5 г.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» канабіс віднесено до Списку 1 Таблиці ІI «Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено».

Такими діями ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконного виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Органом досудового розслідування правильно встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_2 покарання суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_2 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; відомості про особу обвинуваченого, а саме те, що він має середню спеціальну освіту, неодружений, не працевлаштований, хоча працездатного віку, раніше судимий, має місце реєстрації та проживання, за яким характеризується задовільно, на обліку в лікаря-психіатра не перебуває, при цьому перебуває на обліку в лікаря нарколога з 31.01.2020 з приводу захворювання на наркоманію та алкоголізм.

За сукупністю вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України в межах, установлених у санкції вказаної частини статті КК України, а саме у виді обмеження волі. Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_2 , попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

У свою чергу судом установлено, що вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 травня 2020 року затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_2 від 13 травня 2020 року, ОСОБА_2 визнано винуватим за ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання у виді шести років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна, а також за ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді двох років позбавлення волі; за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_2 визначено остаточне покарання у виді шести років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна. Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07 березня 2024 року ОСОБА_2 умовно-достроково звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Ніжинського міськрайонного суду від 14 травня 2020 року, на невідбуту частину покарання - 1 рік 10 місяців 22 дні.

У цьому кримінальному провадженні обвинувачений вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, після застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 травня 2020 року, протягом невідбутої частини покарання, а отже, й остаточне покарання обвинуваченому повинно бути призначено за сукупністю вироків на підставі ч. 1 ст. 71 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 КК України.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Частиною 4 ст. 71 КК України передбачено, що остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно до п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати частину покарання, від відбування якого особу звільнено умовно-достроково (ст. 81, 107 КК України). У разі, коли особа була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (ст. 81, 107 КК) і в період строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Ураховуючи вищевикладене, за сукупністю вироків на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання у виді обмеження волі, із співвідношенням покарань згідно зі ст. 72 КК України (одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі), слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 травня 2020 року.

Запобіжний захід обвинуваченому в межах цього кримінального провадження не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі ст. 124 КПК України слід стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 2387,70 грн, що підтверджується відповідною довідкою Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру.

Керуючись ст. 100, 124, 302, 369 - 371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання у виді двох років обмеження волі, що згідно зі ст. 72 КК України відповідає одному року позбавлення волі, частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 травня 2020 року і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 обчислювати з моменту затримання на виконання цього вироку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави на відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 2387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) гривень 70 копійок.

Речові докази - речовини рослинного походження, що є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом масою 7,085г, 0,387 г, 1,557 г, 119,5 г, які запаковані до спецпакета № 4203468, що зберігається в камері зберігання речових доказів Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області, - знищити.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1