КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, шляхом проведення відеоконференцзв`язку між Київським апеляційним судом та робочим місцем прокурора ОСОБА_5 , кримінальне провадження № 0000592 стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. м. Чугуїв Харківської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє:

- 25.01.2023 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 5 ст. 407 КК України на 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 16 травня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 16 травня 2024 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та йому призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання, не відбуте за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 25.01.2023 року, та остаточно визначено Єрмілову _________________________________________________________________

Справа №11-кп/824/1728/2025 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8

Категорія: ч. 5 ст. 407 КК України Доповідач

ОСОБА_1 до відбуття покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі.

Суд визнав доведеним, що солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, обіймаючи посаду стрільця 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст. 1, 2, 3, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 13.02.2023 о 09 год. самовільно залишив місце служби за адресою: АДРЕСА_2 та до 09 год. 26.02.2023 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

У подальшому, 26.02.2023 близько о 09 год. солдат ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до штабу ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_3 , та заявив про себе, чим закінчив вчиняти кримінальне правопорушення.

Крім того, стрілець ІНФОРМАЦІЯ_3 військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_6 повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, у порушення вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, в умовах воєнного стану, без поважних причин, 24.04.2023 близько 09 год. здійснив самовільне залишення місця служби - військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_4 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби.

У подальшому, о 14 год. 40 хв. 08.08.2023 солдат ОСОБА_6 був затриманий уповноваженими особами ТУ ДБР у м. Києві у порядку ст. 208 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , вважаючи вирок суду незаконним та необґрунтованим у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, просить його скасувати та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , вважаючи вирок суду незаконним, просить його скасувати та визнати його невинуватим, і дати йому змогу захищати свою країну від агресора. Також просить виключити з вироку його колишні судимості, так як вони давно зняті та погашені.

Апеляційних скарг від інших учасників судового провадження не надходило.

24 вересня 2024 року від обвинуваченого ОСОБА_6 надійшла заява, в якій він, відмовляючись від своєї апеляційної скарги, просить залишити вирок суду першої інстанції від 16.05.2024 щодо нього без змін та без перегляду.

До початку розгляду провадження в апеляційному суді від захисника ОСОБА_7 , за погодженням з обвинуваченим ОСОБА_6 , 19.02.2025 надійшло клопотання про закриття апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 16.05.2024 відносно ОСОБА_6 у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 відмовився від своєї апеляційної скарги та виявив бажання, щоб він також відмовився від своєї апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 , зважаючи на те, що даний судовий розгляд розпочався із запізненням, не з`явилися у судове засідання, разом з тим, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 відмовилися від поданих ними апеляційних скарг, то колегія суддів вважає за можливе розглянути дане питання за їх відсутності.

Заслухавши думку прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає закриттю, з таких підстав.

У відповідності зі ст. 403 КПК України, у разі відмови особи, яка подала апеляційну скаргу, від своїх вимог і при відсутності апеляційних скарг інших учасників судового провадження, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 , за згодою обвинуваченого ОСОБА_6 , в порядку ст. 403 КПК України, відмовилися від своїх апеляційних скарг, а апеляційних скарг від інших учасників судового провадження не надходило.

За таких обставин, апеляційне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 403 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

закрити апеляційне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 16 травня 2024 року стосовно ОСОБА_6 , у зв`язку з відмовою захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 від поданих ними апеляційних скарг.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ ____________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3