Справа № 752/4838/24
Провадження №: 1-кс/752/1685/25
У Х В А Л А

про арешт майна

05 березня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, подане в межах кримінального провадження № 0000538 від 27.10.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 255-1, ч. 1 ст. 255-2, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 198, ч. 3 ст. 332 КК України,

встановив:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання, в якому прокурор просить накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000538 від 27.10.2023 на тимчасово вилучене майно в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення його збереження.

Клопотання обґрунтоване тим, що Відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві за процесуального керівництва Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000538 від 27.10.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 255-1, ч. 1 ст. 255-2, ч. 3 ст.358, ч. 2 ст.307, ч. 4 ст.189, ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебуваючи в статусі суб`єктів злочинного впливу, а саме «кримінальних авторитетів» у м. Києві, Київській та Сумській областях, інших регіонах України, ігноруючи дотримання вимог самокерованої правослухняної поведінки, маючи певний життєвий досвід та розуміння принципів діяльності криміногенних елементів, підтримують кримінальну субкультуру, ідеологію та звичаї злочинного світу (спосіб життя і моралі), протиставляючи себе нормам законності і бажаючи продовжувати свою злочинну діяльність у противагу загальновизнаним етичним правилам існування в правовому суспільстві, упродовж листопада - грудня 2023 року організували та приймали участь у злочинних зібраннях (сходках) осіб, які здійснюють злочинний вплив, що виражалось у організації та прийняття участі у злочинному зібранні (сходці), тобто у зібранні осіб, які здійснюють злочинний плив, яка полягає у координації протиправної діяльності, у тому числі з метою розподілу доходів, одержаних злочинним шляхом, сфер злочинного впливу, вирішення конфліктних та спірних ситуацій.

Так, упродовж червня 2022 - вересня 2023 років, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, група осіб у складі ОСОБА_11 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_12 »), ОСОБА_13 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_14 »), ОСОБА_15 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_16 ») та інших невстановлених на цей час осіб, діючи на території міста Києва та інших регіонів України, з корисливих мотивів, користуючись військовим станом, який введено у зв`язку із агресією рф проти України, підшукували громадян України чоловічої статі, які за грошову винагороду бажали оформити, всупереч установлених Законом України правилам перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», дозвільні документи на право безперешкодного перетину державного кордону України для виїзду за межі України, а саме: тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, форма якого встановлена наказом Міністерства оборони України № 610 від 21.11.2017, довідки військово-лікарської комісії, форма якої встановлена наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 та дозвільних довідок територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

У зазначений проміжок часу ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та інші невстановлені на цей час особи підшукали близько 42 чоловік, які надали свою добровільну згоду та грошову винагороду у сумі близько 5000 доларів США за оформлення документів, які надають право на виїзд за кордон України, у тому числі із зняттям з військового обліку внаслідок непридатності до проходження військової служби у період мобілізації в через збройну агресію рф проти України.

У свою чергу ОСОБА_15 , ОСОБА_11 та інші невстановлені особи збираючи грошові кошти, передавали їх частину ОСОБА_13 , який мав організувати та забезпечити виготовлення дозвільних документів, для незаконного перетину через державний кордон України, для військовозобов`язаних чоловіків віком від 18 до 60 років під час військового стану на території України.

Поряд із цим, установлено, що приблизно у період з початку військового стану на території України приблизно до 2024 року, було підшукано громадян України, військовозобов`язаних ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які бажали за грошову винагороду отримати документи, які б надавали дозвіл на безперешкодний перетин державного кордону України під час дії воєнного стану.

У подальшому вказаним особам за грошову винагороду було передано завідомо підроблені документи, а саме: тимчасові посвідчення військовозобов`язаного (щодо зняття з обліку військовозобов`язаних), довідки військово-лікарняної комісії видані ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно яких вказані особи непридатні до військової служби з виключенням з військового обліку військовозобов`язаних, а також якими центр комплектації не заперечує проти виїзду таких осіб за кордон.

У той же час, внаслідок таких дій вищевказані особи отримали в своє розпорядження грошові кошти у сумі близько 210 тис. доларів США, які частково планували використати для виготовлення дозвільних документів, а іншу частину - планували залишити собі.

У подальшому, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше листопада 2023 року, невстановлені досудовим розслідуванням особи, почали вимагати повернення грошових коштів, отриманих ОСОБА_20 , в результаті невиконання своїх обіцянок щодо виготовлення офіційний дозвільних документів на виїзд за кордон, у тому числі документів щодо зняття з військового обліку військовозобов`язаних в наслідок непридатності до проходження військової служби.

В подальшому в приміщенні ресторану «Ескалібур», що розташоване по вул.Малишка, 3 у місті Києві, поряд із територією лобі бару, який розташований на першому поверсі готелю «Братислава» по вул. Малишка, 1 у місті Києві, було організовано проведення злочинних зібрань (сходки), за участі осіб, які здійснюють злочинний вплив, спрямованого на врегулювання конфлікту з повернення грошових коштів отриманих ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_20 за виготовлення дозвільних документів для незаконного перетину державного кордону України військовозобов`язаних під час дії військового стану та тим самим здійснена координація всіх учасників злочинного зібрання (сходки), розподілу сфер злочинного впливу, у тому числі шляхом частково владнання конфліктної ситуації пов`язаної з розподілом грошових коштів отриманих злочинним шляхом.

Відповідно до листа отриманого з УСР у м. Києві ДСР НП України за вихідним ДСР НПУ №10379-2025 від 27.01.2025, вбачається, що в ході оперативного супроводження зазначеного кримінального провадження встановлено додаткові відомості про осіб які звертались до ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою отримання документів, які усувають перешкоди військовозобов`язаним для незаконного перетнуту державного кордону України, всупереч встановленим правилам перетину кордону, під час військового стану; відомості щодо осіб, які з ОСОБА_13 та ОСОБА_11 діяли спільно, переслідуючи корисливі мотиви, допомагали з направленням на проходження лікарняної комісії та виготовляли печаті для документів щодо незаконного перетину кордону; відомості щодо осіб, які діяли спільно, з ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , переслідуючи корисливі мотиви, підшукували військовозобов`язаних, які за грошову винагороду бажали отримати документи які дають можливість незаконно перетнути державний кордон України або іншим чином здійснити перетин кордону. Серед таких осіб, встановлений: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м.Києва, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_21 , користується автомобілем марки ZEEKR 001 д.н.з НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , користується номером мобільного телефону НОМЕР_2 . Оперативним шляхом, під час супроводження кримінального провадження, установлений, як особа, яка підшукувала для ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , осіб серед військовозобов`язаних, які б бажали за грошову винагороду, отримати документи для незаконно перетину державного кордону України, всупереч встановленим обмеженням для осіб чоловічої статі, під час військового стану на території України у зв`язку з агресією рф.

17.02.2025 старшим слідчим СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_22 на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_23 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході обшуку слідчим виявлено речі, які стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення та мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон іPhone 15 ProMax ІМЕІ НОМЕР_3 із сім-картою з номером НОМЕР_4 , який поміщено до спеціального пакета NPU1506635; перепустка № КА021682 установи БФ «Blago lite» на автомобіль ZEEKR 001 на ім`я ОСОБА_4 , яку поміщено до спеціального пакета WAR1322130; перепустка № КУ007392 установи БО "Благодійний фонд" "Благо лайф" на автомобіль ZEEKR 001 д.н.з. НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , яку поміщено до спеціального пакета WAR1322130.

Органом досудового розслідування під час проведення обшуку прийнято рішення про необхідність вилучення вказаних речей для забезпечення подальшого повного, всебічного та об`єктивного розслідування вказаного кримінального провадження, а також з`ясування об`єктивної істини по справі. Потреба у тимчасовому вилученні виявленого під час обшуку перепусток та мобільного терміналу систем зв`язку обумовлена необхідністю проведення копіювання інформації та огляду з метою встановлення відомостей що матимуть значення в сукупності з іншими доказами, в тому числі при необхідності експертного дослідження, у тому числі із можливістю відновлення видаленої інформації, оскільки вказаний матеріальний об`єкт містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

17.02.2025 вищевказаний виявлений та вилучений мобільний телефон та дві перепустки визнані речовим доказом в рамках кримінального провадження, про що винесено відповідну постанову.

Таким чином, вилучений під час обшуку предмет має значення для кримінального провадження і може бути використаний як доказ, а також для з`ясування обставин при проведенні інших слідчих (процесуальних) дій.

З метою забезпечення подальшого повного, всебічного та об`єктивного розслідування вказаного кримінального провадження, з`ясування об`єктивної істини по справі, а також проведення оглядів, призначення та проведення ряду криміналістичних експертиз за вилученими в ході обшуку речами та предметами, що вже визнані речовими доказами, а також допитів свідків та проведення інших слідчих та процесуальних дій, орган досудового розслідування та процесуальний керівник вважають за необхідне накласти арешт на вищевказані речові докази, вилучені 17.02.2025 в ході обшуку за вищевказаною адресою.

Прокурор клопотання підтримав.

Представник власника майна - адвоката ОСОБА_5 заперечив щодо заявленого клопотання, стверджував, що воно не обґрунтоване, матеріали справи не містять відомостей щодо причетності його клієнта до розслідуваних зачинів, майно не відповідає критеріям речового доказу. Зауважував, що ухвалою слідчого судді було надано дозвіл на проведення обшуку та виявлення інформації, що міститься у мобільному телефоні, незважаючи на це та те, що ОСОБА_4 надав добровільно пароль до мобільного, останній все одно був вилучений та до сих пір не оглянутий.

Власник май на підтримав адвоката.

Прокурор зазначив, що фізичної та технічної можливості в ході проведення обшуку скопіювати інформацію у слідчого не має.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення з таких підстав.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Правовою підставою арешту майна є положення ст. 170 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. У цьому випадку за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000538 від 27.10.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 255-1, ч. 1 ст. 255-2, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 198, ч. 3 ст. 332 КК України.

Встановлено, що в рамках вказаного провадження 17.02.2025 старшим слідчим СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_22 на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого слідчим виявлено речі, які стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення та мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон іPhone 15 ProMax ІМЕІ НОМЕР_3 із сім-картою з номером НОМЕР_4 , який поміщено до спеціального пакета NPU1506635; перепустка № КА021682 установи БФ «Blago lite» на автомобіль ZEEKR 001 на ім`я ОСОБА_4 , яку поміщено до спеціального пакета WAR1322130; перепустка № КУ007392 установи БО "Благодійний фонд" "Благо лайф" на автомобіль ZEEKR 001 д.н.з. НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , яку поміщено до спеціального пакета WAR1322130.

Постановою слідчого від 17.02.2025 вилучені під час вказаного обшуку речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Матеріалами клопотання обґрунтовано, що вилучений під час обшуку мобільний телефон ОСОБА_4 містить чи може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, яке розслідується у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, вказане майно відповідає ознакам, зазначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, і має значення речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що заявлена прокурором мета щодо збереження речових доказів, може бути досягнута шляхом застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Водночас, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Прокурором доведено, що вилучений 17.02.2025під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 мобільний телефон може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а застосування такого заходу забезпечення, як арешт майна, сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Слідчий суддя дійшов висновку про достатність підстав вважати, що в разі не застосування запобіжного заходу у виді арешту майна, існують ризики приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, яке має значення для досудового розслідування.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна слідчий суддя не встановив.

Отже, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, оскільки завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

Разом із тим, слідчий суддя вважає необґрунтованим доводи щодо того, що вилучені перепустки № КА021682 установи БФ «Blago lite» на автомобіль ZEEKR 001 на ім`я ОСОБА_4 , № НОМЕР_5 установи БО "Благодійний фонд" "Благо лайф" на автомобіль ZEEKR 001 д.н.з. НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 відповідають критеріям речового доказу, визначених у ст. 98 КПК України, а саме не доведено, що вказані перепустки були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вони були об`єктом кримінально протиправних дій або набуті кримінально протиправним шляхом.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 132, 170-173, 175, 309, 395, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання - задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно - речовий доказу у кримінальному провадженні № 0000538 від 27.10.2023, що виявлений та вилучений старшим слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_22 17.02.2025 в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення його збереження, а саме:

-мобільний телефон іPhone 15 ProMax ІМЕІ НОМЕР_3 із сім-картою з номером НОМЕР_4 , який поміщено до спеціального пакета NPU1506635;

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню після її оголошення прокурором, слідчим у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1