Справа № 182/6933/19
Провадження № 1-кс/0182/351/2025
У Х В А Л А

Іменем України

15.04.2025 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, Борисова Н.А.,

за участю секретаря Скоробогатової А.О.,

прокурора Ліхолат Р.Ю. в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Нікопольського міськрайонного суду заяву ОСОБА_1 і його представника - Пащенко Вікторії Ігорівни про відвід судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Чуприни А.П. під час розгляду справи № 182/6933/19,

В С Т А Н О В И В:

В провадження судді відповідно до протоколу автоматизованого розподілу надійшла заява ОСОБА_1 і його представника - Пащенко Вікторії Ігорівни про відвід судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Чуприни А.П. під час розгляду справи № 182/6933/19.

З заяви про відвід вбачається, що адвокату Пащенко В.І. з 04.04.2023 року суддею Нікопольського міськрайонного суду Чуприною А.П. створюються перешкоди у захисті прав і інтересів її клієнта ОСОБА_1 , оскільки головуючий суддя не допускає захисника до участі у справі №182/6933/19, що є грубим порушенням процесуального законодавства та основоположних прав і свобод людини і громадянина. Повноваження Пащенко В.І. були підтверджені копією ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії АЕ№11747755 від 04.04.2023 та копією свідоцтва про її право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП №3200 від 25.11.2016 р.

23.11.2023 захисником Пащенко В.І. до Нікопольського міськрайонного суду направлено заяву про надання доступу до електронної справи, але до теперішнього часу доступ наданий не був. Крім того, захиснику не надходило жодного виклику до суду та не надано доступ для участі в судовому засіданні в режимі від конференції. У зв`язку з чим, заявник вважає, що у судді Чуприни А.П. необ`єктивне та упереджене ставлення саме до ОСОБА_1 .

Серпіков Ю.В. та його представник Пащенко В.І. в судове засідання не з`явились, але від Пащенко В.І. надійшла заява про розгляд заяви про відвід за їх відсутності.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що Пащенко В.І не допущена до участі у справі як захисник, а ОСОБА_1 особисто був присутній в судовому засіданні 02.09.2021 р. З того часу він жодного разу не з`явився до судового засідання та не надав будь-якого клопотання від свого імені.. З 2022 року ОСОБА_2 виїхав за межі України і до країни не повернувся. Його місце перебування на зараз невідоме. У кримінальному провадження в інтересах ОСОБА_3 діє захисник Горох О.В., який бере участь у судовому розгляді кримінального провадження. Здійснити заміну захисника у процесі можливо лише за клопотанням і за особистої участі самого ОСОБА_1 , який до тепер такого бажання не висловив. Вважає, що заява не підлягає задоволенню, оскільки відсутні законні підстави відводу головуючому судді.

Вивчивши заяву про відвід, заслухавши думку прокурора, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно із ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Відповідно до ч.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

- "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

- "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Зокрема в пункті 104 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) від 27.05.2013 зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Аналогічно в пункті 66 рішення ЄСПЛ у справі «Бочан проти України» (заява № 7577/02) від 03.05.2007 зазначено, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є довіра, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

В пункті 50 рішення ЄСПЛ в справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Отже, для вирішення питання щодо відводу судді або складу суду необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника про недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій), що має бути належним чином обґрунтовано.

Відповідно до положень ч.2 ст. ст.20 КПК України суд зобов`язаний роз`яснити обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника.

Згідно із ч.2 ст.54 КПК України якщо підозрюваний, обвинувачений наполягає на відмові від захисника, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані організувати зустріч захисника з підозрюваним, обвинуваченим. У разі якщо підозрюваний, обвинувачений особисто та безпосередньо повідомляє захиснику про небажання мати захисника, заміну захисника після конфіденційної розмови із захисником, така відмова або заміна фіксується у протоколі процесуальної дії або журналі судового засідання.

В заяві зазначено, що підставою для відводу є не допуск захисника Пащенко В.І. до участі у судовому розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 , а також ненадання можливості ознайомитись зі справою і в цілому ігнорування адвоката Пащенко В.І. як захисника Серпікова Ю.В. Але, як повідомив прокурор, обвинувачений ОСОБА_1 в судове засідання не з`являється, а перебуває тривалий час за кордоном. Тому, суддя Чуприна А.П., позбавлений можливості вирішити клопотання адвоката Пащенко В.І. про її допуск, а вірніше про заміну захисника в судовому засіданні без участі обвинуваченого ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, а також ту обставину, що в обґрунтування заяви про відвід додаткових матеріалів не надано заявником, суд вважає, що заявником не доведено упередженого ставлення головуючого судді до обвинуваченого та його захисника. Суд не вбачає законних підстав для відводу головуючого судді. З огляду на вищенаведене, вважаю за необхідне заяву про відвід головуючого судді Чуприни А.П. - залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 і його представника Пащенко Вікторії Ігорівни про відвід судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Чуприни А.П. під час розгляду справи № 182/6933/19 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Копію ухвали направити зацікавленим особам і прокурору для відома.

Повний текст ухвали проголошено 17.04.2025 о 12.00 год..

Суддя: Н. А. Борисова