Справа № 522/96/25
Провадження №1-кс/522/48/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , дізнавача ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання дізнавача СД ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , поданого в рамках кримінального провадження №0000382 від 30.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач СД ВП №5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, вилучене 30.12.2024 року в ході проведення обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні сектору дізнання відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №00000382 від 30.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 30.12.2024 року до ЧЧ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора "102" про те, що працівниками поліції за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 85Б, у гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в яких було виявлено речовину схожу на наркотичну.

В ході невідкладного обшуку громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено один зіп-пакет, в середині якого знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору.

Зазначений предмет із речовиною, згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, є тимчасово вилученим майном, оскільки зберігає на собі сліди кримінального проступку та є предметом кримінального проступку, може сприяти встановленню всіх обставин кримінального проступку, причетних осіб до вчинення злочину.

У зв`язку з цим, дізнавач зазначає, що вказане має значення речового доказу у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, з метою проведення відповідних слідчих та процесуальних дій, проведення відповідного експертного дослідження, а також з метою забезпечення збереження вилученого у кримінальному провадженні майна, дізнавач просить накласти арешт на вказане майно.

В судове засідання дізнавач не з`явився. Подав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій підтримав клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити з наведених в ньому підстав.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правові підстави для арешту майна в контексті положень закону, якими керувався слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина 2 ст. 170 КПК України передбачає, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. Зокрема, якщо дані речі підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Правові підстави для арешту майна в контексті наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП В Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №00000382 від 30.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Вивченням клопотання дізнавача встановлено, що майно, яке було виявлено та вилучено в ході проведення 30.12.2024 року невідкладного обшуку громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , дозвіл на проведення якого надано ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.01.2025 року (справа № 522/96/25, провадження №1-кс/522/50/25), може містити відомості про обставини вчинення злочину, чи бути знаряддям вчинення злочину, а тому має значення речових доказів у кримінальному провадженні.

Зазначена вище речовина, вилучена під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ч. 7 ст. 237 КПК України є тимчасово вилученим майном.

Обставини, що дають підстави слідчому судді прийти до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину аргументовані доданими стороною обвинувачення до клопотання доказами, допитами свідків, які були залучені у якості понятих під час обшуку.

З огляду на викладене є достатньо підстав вважати, що зазначена речовина є предметом злочину та може містити відомості про обставини вчинення злочину.

Правові підстави для арешту майна в контексті розумності та співрозмірності обмеження права власності із врахуванням наслідків арешту майна.

Слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження, які станом на теперішній час вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту, з метою збереження вказаних предметів та речей в якості речових доказів у кримінальному провадженні.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення вищевказаного клопотання та накладення арешту на вищезазначене тимчасово вилучене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 170-173, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача СД ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , поданого в рамках кримінального провадження №0000382 від 30.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 30.12.2024 року в ході проведення обшуку громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: один зіп-пакет, в середині якого знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виконання ухвали доручити слідчому та прокурору у кримінальному провадженні №00000382 від 30.12.2024 року.

Копію ухвали направити прокурору, слідчому, власнику майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1