Справа № 706/1454/24
Провадження № 1-кп/702/53/25
У Х В А Л А

про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою

13.01.2025 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище клопотання прокурора Христинівського відділу Уманської окружної прокуратури про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Засулля Лубенського району Полтавської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, без зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

25.10.2004 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

28.01.2005 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 263, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

13.06.2005 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ст. 115 КК України до позбавлення волі на строк 9 років. На підставі ст. 711 КК України частково приєднано покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28.01.2005, остаточно засуджений до позбавлення волі строком на 10 років;

06.11.2015 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. 12.04.2019 звільнений по відбуттю терміну покарання;

10.07.2019 Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці;

23.10.2019 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 10.07.2019, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. 11.11.2022 звільнений по відбуттю терміну покарання;

судимості у встановленому законом порядку не зняті та не погашені;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР за 0001841 від 19.11.2024,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпіла ОСОБА_6 не з`явилась,

в с т а н о в и в :

В провадженні Монастирищенського районного суду Черкаської області перебуває кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

На адресу суду через підсистему «Електронний суд» 08.01.2025 від прокурора у даному кримінальному провадженні надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтоване тим, що стороною обвинувачення ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду від 28.11.2024 застосовано відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 26.01.2025, визначено ОСОБА_3 розмір застави - двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 60 560 гривень, у разі звільнення підозрюваного з-під варти у зв`язку з внесенням ним застави на ОСОБА_3 покладено обов"язки.

Так, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України - незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

ОСОБА_3 проживає на території Христинівської міської територіальної громади тимчасово без реєстрації, уродженець с. Засулля Лубенського району Полтавської області, раніше судимий за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, востаннє за вчинення корисливих злочинів проти власності та реально відбував покарання у місцях позбавлення волі, ніде не працює, немає постійного джерела доходів, що обґрунтовано дає підстави вважати, що він може продовжувати злочинну діяльність та вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Крім того, зважаючи на санкцію інкримінованого ОСОБА_3 злочину та ту міру покарання, що загрожує йому у випадку визнання винуватим, з урахуванням запровадженого в Україні воєнного стану, останній може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєні правопорушення, адже суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не виключає ризиків впливу обвинуваченим на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, які проживають в одному населеному пункті з обвинуваченим, так як судове провадження на даний час не завершене.

Інші запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не будуть дієвими та не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не зможуть запобігти ризикам, що викладені вище. Обставини, які б свідчили про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, не встановлені.

Постановою Христинівського районного суду від 09.06.2024 у справі № 706/290/23 відносно ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 (один) рік, як до особи, засудженої до позбавлення волі за тяжкий злочин та 07.06.2024 продовжено на 6 (шість) місяців постановою Христинівського районного суду Черкаської області (справа №706/691/24).

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 закінчується 26.01.2025, а судове провадження не завершене, тому враховуючи ризики, передбачені статтею 177 КПК України, зважаючи на обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, вік, стан здоров`я, відсутність у обвинуваченого постійного місця проживання та місця роботи, його майновий стан, наявність високих ризиків продовження ним протиправної поведінки, впливу на потерпілу, свідків, вчинення злочину в умовах воєнного стану, вважає, що лише тримання під вартою зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та дасть змогу запобігти спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з можливістю внесення застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560 грн.

У разі звільнення підозрюваного ОСОБА_3 з-під варти у зв`язку із внесенням ним застави, покласти на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до суду за викликом; не відлучатися з населеного пункту, де він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні, крім випадків необхідності їхньої участі при проведенні слідчих дій; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 підтримала повністю, просила його задовольнити, пояснила, що на даний час ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились, інші більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти ризикам встановленим на досудовому розслідуванні та слідчим суддею при обранні даного запобіжного заходу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти продовження відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив застосувати відносно нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який він може відбувати за адресою АДРЕСА_1 у свого знайомого ОСОБА_7 , у якого він проживав до моменту взяття під варту. Додатково пояснив, він вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнає, проте будь-якого нерухомого майна у своїй власності не має, в м. Христинівка приїхав два роки тому та протягом цього часу проживав у свого знайомого, який наразі перебуває під вартою за адресою АДРЕСА_2 , проте у зв`язку з тим, що в даному будинку відсутнє будь-яке опалення, він переїхав до іншого знайомого ОСОБА_8 на АДРЕСА_1 . До моменту застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою він офіційно ніде не працював, забезпечував себе шляхом збирання та здачі горіхів та рубання дров по найму. Щодо ризиків, зазначених прокурором вказав, що наміру переховуватися він не має, з потерпілою та свідками він не знайомий.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 просив застосовувати до обвинуваченого цілодобовий домашній арешт.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_6 не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду подала заяву, відповідно до якої просить справу розглядати у її відсутність.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання, матеріали справи в розрізі вирішення клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За змістом ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Санкцією ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми та відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Отже, максимальний строк покарання, що може бути призначене ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, становить 5 років 3 місяці позбавлення волі, що дає право суду застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28.11.2024 до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 26.01.2025 включно та підтверджено наявність ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За змістом ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу мають враховуватись обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Під час обрання запобіжного заходу слідчим суддею Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28.11.2024 органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України доказами, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_3 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України. Вказані докази були досліджені при обранні обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, зазначена обставина може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду.

Даний ризик, заявлений прокурором, оцінюється в сукупності з особою обвинуваченого, який проживає на території Христинівської міської територіальної громади тимчасово без реєстрації, уродженець с. Засулля Лубенського району Полтавської області, немає постійного місця проживання, за будь-якою адресою офіційно не зареєстрований, не одружений, будь-яких осіб на утриманні не має, тобто не має будь-яких соціальних зв`язків та прив`язки з будь-яким визначеним місцем. Відтак суд погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, заявлений під час застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу, не зменшився і продовжує існувати надалі.

Так само і ризик незаконного впливу на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні для надання ними неправдивих показань або відмови від дачі показань не зменшився з огляду на те, що згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження.

Згідно з доводами прокурора, що не заперечувались обвинуваченим та його захисником, обвинувачений ОСОБА_3 був затриманий свідками, які є сусідами потерпілої, безпосередньо на місці вчинення кримінального правопорушення, а тому ОСОБА_3 обізнаний як з особами свідків, так і з місцем їх проживання, а тому суд погоджується з доводами сторони обвинувачення, що існує ймовірність впливу обвинуваченого на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні.

Отже, суд погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, заявлений під час застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу, не зменшився.

Крім того, суд вважає доведеним стороною обвинувачення ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. При визначенні даного ризику суд враховує попередні судимості ОСОБА_3 , який раніше судимий за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, востаннє за вчинення корисливих злочинів проти власності та реально відбував покарання у місцях позбавлення волі, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, ніде не працює, немає постійного джерела доходів. Крім того, згідно з постановою Христинівського районного суду Черкаської області від 09.06.2023 стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 для контролю за його поведінкою як особи звільненої з місць позбавлення волі, було встановлено адміністративний нагляд з встановленням обмежень, передбачених Законом України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі», який постановою цього ж суду від 07.06.2024 було продовжено, проте встановлені обмеження та контроль з боку правоохоронних органів не змогли запобігти вченню ОСОБА_3 нового кримінального правопорушення.

Відтак суд встановив, що ризики, визначені ухвалою слідчого судді при обранні йому запобіжного заходу та заявлені прокурором не зменшились та продовжують існувати, що свідчить про необхідність продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 .

Аналізуючи клопотання сторони захисту про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та застосування його за адресою проживання його знайомого ОСОБА_7 , суд бере до уваги надану стороною обвинувачення інформацію на ОСОБА_7 , який неодноразово притягався до відповідальності та затримувався органами внутрішніх справ. Посилання обвинуваченого на відсутність наміру переховуватися від суду не можуть свідчити про відсутність ризиків встановлених при обранні запобіжного заходу чи їх зменшення та доцільності зміни запобіжного заходу, а тому підстав для зміни ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту суд не вбачає.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України суд враховує тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання його винуватим, суспільну небезпеку інкримінованого обвинуваченому злочину, особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність осіб, що перебувають на його утриманні, відсутність офіційного працевлаштування та вважає, що наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою переважає інтереси забезпечення права на свободу та виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи, про які йдеться у клопотанні прокурора, а тому вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою застосованого до ОСОБА_3 строком на 60 днів.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

У даному випадку відсутні обставини, передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України, тому суд зобов`язаний визначити розмір застави.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2025 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028 гривень, який не відрізняється від розміру прожиткового мінімуму станом на 01.01.2024.

Слідчим суддею, відповідно до ухвали від 28.11.2024 встановлено розмір застави для ОСОБА_3 у мінімальному розмірі, підстав для збільшення розміру застави суд не вбачає, а тому вважає за необхідне визначити розмір застави 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить в грошовому виразі 60 560,00 грн.

Крім цього, відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 183 КПК України, в разі звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 з під варти у зв`язку з внесенням ним застави, слід покласти на останнього такі обов`язки: прибувати до суду за викликом; не відлучатись з населеного пункту, де він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування з потерпілою та свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженню, крім випадків необхідності їхньої участі при проведенні слідчих дій; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного та керуючись ст. 3, 176, 177, 183, 193, 194, 196, 314-316, 331, 369-372, 392 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України з утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, починаючи з 13.01.2025 до 13.03.2025.

Визначити ОСОБА_3 заставу в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, після внесення якої обвинувачний звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 з - під варти у зв`язку з внесенням ним застави покласти на обвинуваченого такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатись з населеного пункту, де він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- заборонити спілкуватись із свідками сторони обвинувачення, потерпілим по вказаному кримінальному провадженню, крім випадків необхідності їхньої участі при проведенні слідчих дій;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 13.03.2025.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу та може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , захиснику обвинуваченого адвокату ОСОБА_5 , прокурору та направити уповноваженій службовій особі Державної установи "Черкаський слідчий ізолятор", РКС ГУНП в Черкаській області.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_9