Справа № 296/4002/16-к
У Х В А Л А

Іменем України

17 січня 2025 рокум .Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження №0006968, №0000049 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Житомира, громадянки України, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючої, маюча на утриманні чотирьох дітей 2009 р.н., 2011 р.н., 2015 р.н., 2017 р.н., зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувальних актів, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин:

Так, 28.12.2016, близько 02 години 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебувала в готелі «Житній», розташованому в м. Житомир по вул. Хлібній, 19, разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 . В цей час та місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме грошей, що належать ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 в цей час та місці, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів шляхом вільного доступу викрала чуже майно, а саме гаманець чорного кольору, який для потерпілого матеріальної цінності не становить, та грошові кошти в сумі 30000 російських рублів, що еквівалентно 9870 гривень, спричинивши ОСОБА_5 матеріального збитку на вказану суму.

Утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_4 зникла з місця події та розпорядилася викраденим на власний розсуд.

Крім цього, 08.01.2016, близько 21 години ОСОБА_4 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебувала в кв. АДРЕСА_3 разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 . В цей час та місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, що належать ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 в цей час та місці, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів шляхом вільного доступу вкрала чуже майно, а саме кредитну картку "ПриватБанк", належну ОСОБА_6 . Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 08.01.2016, близько 22 години 40 хвилин, перебувала біля магазину «Вопак», розташованого по вул. Київській, 87 в м. Житомирі, де через банкомат «Приват Банку» зняла з вказаної картки гроші в сумі 3600 гривень, тим самим викрала їх, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму.

Утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_4 зникла з місця події та розпорядилася викраденим на власний розсуд.

Крім того, 08.01.2016 в період часу з 21 год. 00 хв. но 22 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебувала в квартирі АДРЕСА_3 .

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 яка знаходилася у стані алкогольного сп`яніння, виник злочинний умисел. направлений на таємне викрадення офіційного документа, а саме, банківської картки «Приватбанк» № НОМЕР_1 , належної ОСОБА_6 з корисливих мотивів та з метою подальшого зняття грошових коштів з картки.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення офіційного документа з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає та вони залишаються ніким не поміченими, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрала банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи викрадену банківську картку при собі, залишила місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядилася викраденою банківською карткою на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, ОСОБА_4 , вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились у викраденні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про закриття даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності у даному кримінальному провадженні, оскільки з моменту вчинення нею кримінальних правопорушень минуло п`ять років. Наслідки звільнення від кримінальної відповідальності із вказаної підстави їй зрозумілі та вона не бажає надалі продовжувати розгляд кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання обвинуваченої.

Суд, вислухавши клопотання обвинуваченої, думку прокурора дійшов висновку про можливість закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України в зв`язку із закінченням строків давності та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вказаними статтями, оскільки з дня вчинення діянь у вчиненні яких обвинувачується до теперішнього часу минув п`ятирічний та трирічний термін, відповідно до ст. 49 КК України строки давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчилися.

Згідно вимог п.2, 3 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років, у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини та три роки у разі вчинення кримінального проступку , за який передбачено покарання у виді обмеження волі , чи у разі нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України відноситься до нетяжкого злочину, кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 357 КК України відноситься до проступків.

Санкція ч.2 ст.185 КК України за якою обвинувачується ОСОБА_4 передбачає покарання у виді пробаційного нагляду на строк від трьох до п`яти років або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Санкція ч.1 ст.357 КК України за якою обвинувачується ОСОБА_4 передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 вчинила вищевказані кримінальні правопорушення 26.12.2016 року та 08.01.2016 року, в подальшому не була засуджений за вчинення тяжких злочинів, а саме, пройшло п`ять років до дня винесення рішення по даному кримінальному провадженню.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. 284 - 286 КПК України, ст. 49 КК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, в зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0006968, №0000049 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України закрити в зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, відповідно до ст. 49 КК України.

Речові докази по даному кримінальному провадженню, після набрання вироком законної сили, а саме: CD-R диск зберігати при матеріалах досудового розслідування, кредитну картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 яка була повернута потерпілому на відповідальне зберігання, повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира з дня її проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Копія ухвали негайно після її проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія ухвали не пізніше наступного дня після її ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1