Справа № 308/4239/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у місті Ужгород) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000127 від 13.08.2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді майстра лісу Лавківського лісництва Берегівського надлісництва філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України», раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Шостого слідчого відділу (з дислокацією у місті Ужгород) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000127 від 13.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді застави до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Подане клопотання мотивує тим, що слідчими Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000127 від 13.08.2024, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом директора філії «Мукачівське лісомисливське господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (далі по тексту Підприємство) від 01.02.2023 № 12-к, ОСОБА_4 переведено на посаду старшого майстра лісу Лавківського лісництва.

Наказом директора Підприємства від 02.02.2024 № 5, на старшого майстра лісу ОСОБА_4 покладено обов`язки майстра лісу, на період відпустки ОСОБА_8 .

Відповідно до Акту прийому-передачі, від 12.02.2024, ОСОБА_4 прийняв під охорону територію кварталів 63, 64, 66, 67, 69, 73 Лавківського лісництва.

Наказом директора Підприємства від 10.04.2024 № 48-к, ОСОБА_4 переведено на посаду майстра лісу Лавківського лісництва.

Відповідно до договору про повну матеріальну відповідальність від 10.04.2024, ОСОБА_4 прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення, зберігання ввірених йому підприємством матеріальних цінностей, і у зв`язку з викладеним зобов`язується: дбайливо ставитися до переданих йому для зберігання або для інших цілей матеріальних цінностей підприємства та вживати заходів щодо запобігання збитків; своєчасно повідомляти адміністрацію підприємства про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження ввірених йому матеріальних цінностей; вести облік, складати і подавати в установленому порядку інші звіти про рух і залишки ввірених йому матеріальних цінностей; брати участь в інвентаризації ввірених йому матеріальних цінностей.

У разі незабезпечення з вини працівника збереження ввірених йому матеріальних цінностей, визначення розміру збитку, заподіяного підприємству та його відшкодування здійснюються відповідно до чинного законодавства.

Слідчий зазначає, що відповідно до положень посадової інструкції майстра лісу Лавківського лісництва, з якою ОСОБА_4 ознайомлений 09.05.2024, перебуваючи на вказаній посаді:

Здійснює контроль за організацією лісокористування, охороною і захистом лісу на закріплених лісогосподарських дільницях.

Проводить контроль за збереженням ввіреного майна, веде роз`яснювальну роботу серед них з питань збереження та збільшення лісових ресурсів.

Перевіряє додержання лісозаготівельниками та іншими лісокористувачами правил відпуску лісу на пні, правил рубання лісу, та інших видів користування лісом, вживає заходів щодо усунення виявлених недоліків і порушень правил полювання. Самостійно складає протоколи про порушення лісового законодавства і передає у лісництво.

Затримує у встановленому законом порядку осіб, винних у вчиненні лісопорушень, накладає штрафи на незаконно добуту в лісі й на шляху з лісу продукцію.

Проводить у встановленому законом порядку огляд речей, а також вилучення у правопорушників лісової і мисливської продукції, знарядь порушень і документи на них.

Здійснює державний контроль за станом, використанням, відтворенням, охороною і захистом лісів, що перебувають у користуванні, оренді підприємств.

Майстер лісу має право:

Відвідувати безперешкодно підприємства, організації, установи для виконання контрольних функцій щодо забезпечення належної охорони та захисту лісів.

Безперешкодно у будь який час перевіряти свою майстерку дільницю, зупиняти експлуатацію, машини, механізми, устаткування та інших засобів, тощо.

Майстер лісу не несе відповідальність:

За неналежне виконання або невиконання своїх обов`язків, що передбачені цією інструкцію, в межах визначених чинним законодавством про працю.

За правопорушення, скоєні в процесі здійснення своєї діяльності, - в межах визначених цивільним, адміністративним та кримінальним законодавством України.

За завдання матеріальної шкоди, в межах визначених цивільним законодавством та законодавством про працю України.

Таким чином, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду майстра лісу Лавківського лісництва, уповноважений на виконання адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій, є службовою особою та працівником правоохоронного органу.

Слідчий зазначає, що 10.03.2024, на підставі положенням про Департамент безпеки ДП «Ліси України», затвердженим наказом ДП «Ліси України» від 16.10.2023 № 1706, Інструкції з проведення контрольних заходів у ДП «Ліси України», затвердженої наказом ДП «Ліси України» від 22.05.2023 № 1127, комісією Департаменту безпеки у складі інспекторів відділу № 1, за участю посадових осіб державної лісової охорони апарату Філії, проведено контрольний захід за дотриманням вимог нормативно-правових актів з ведення лісового господарства та електронного обліку деревини.

В ході контрольного заходу, у кварталі 63 виділах 9, 15, 16, 17, 18, 20, 21, 22, 23, 24 Лавківського лісництва виявлено факт незаконної рубки дерев, в кількості 319 шт., ліквідним об?ємом 322 куб. м., а саме: дерев породи дуб 98 шт. ліквідним об?ємом 258 куб. м., дерев породи граб 202 шт. ліквідним об?ємом 63 куб. м. та дерев породи акація 19 шт. ліквідним об?ємом 1 куб. м. Сума заподіяної шкоди лісу становить 3 763 470,34 грн.

За результатами перевірки складено Акт № 1 від 10.08.2024, з яким ознайомлено учасників заходу та директора філії «Мукачівське лісове господарство» ОСОБА_9 .

На час проведення контрольного заходу, у книзі лісопорушень були відсутні записи про виявлення незаконних рубок у кварталі 63 виділах 9, 15, 16, 17, 18, 20, 21, 22, 23, 24 Лавківського лісництва.

Також, 13.03.2024, комісією Департаменту безпеки ДП «Ліси України», у складі інспекторів відділу № 1, за участю посадових осіб державної лісової охорони апарату Філії, проведено контрольний захід за дотриманням вимог нормативно-правових актів з ведення лісового господарства та електронного обліку деревини.

В ході контрольного заходу, у кварталі 63 виділах 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 14, 27, 29, 30 Лавківського лісництва виявлено факт незаконної рубки дерев, в кількості 116 шт., загальним ліквідним об?ємом 82 куб. м., а саме: дерев породи дуб 29 шт. ліквідним об?ємом 57 куб. м., дерев породи граб 70 шт. ліквідним об?ємом 19 куб. м., дерев породи акація 17 шт. ліквідним об?ємом 6 куб. м., сума заподіяної шкоди лісу становить 1 125 848,19 грн.

За результатами перевірки складено Акт № 2 від 13.08.2024, з яким ознайомлено учасників заходу та директора філії «Мукачівське лісове господарство» ОСОБА_9 .

На час проведення контрольного заходу, у книзі лісопорушень були відсутні записи про виявлення незаконних рубок у кварталі 63 виділах 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8,10, 11, 12, 13, 14, 27, 29, 30 Лавківського лісництва.

Під час досудового розслідування, працівниками правоохоронного органу, за участю спеціалістів Департаменту безпеки ДП «Ліси України», проведено огляд території кварталу 63 виділів 1-18, 20-24, 27, 29, 30 Лавківського лісництва.

Під час огляду, на території кварталу 63 виділів 1-18, 20-24, 27, 29, 30 Лавківського лісництва, виявлено пні дерев без ознак відведення в рубку. На кореневих лапах вказаних пнів відсутні затиси та відтиски клейма, про відведення в рубку.

В ході огляду, за допомогою повіреної сертифікованої металевої рулетки, спеціалістом проведено заміри середніх діаметрів виявлених пнів дерев без ознак відведення в рубку (у сантиметрах), з розрахунку найбільшого та найменшого діаметра кожного пня та встановлено їх породи.

Таким чином, в ході огляду виявлено пні 482 самовільно зрубаних дерев із наступними середніми діаметрами:

в межах кварталу 63 виділах 9, 15, 16, 17, 18, 20, 21, 22, 23, 24 Лавківського лісництва: дерев породи дуб (98 шт.): 16 см. (1 шт.), 26 (1), 47 (1), 51 (3), 52 (1), 53 (2), 54 (4), 55 (6), 56 (1), 57 (4), 58 (7), 59 (3), 60 (8), 61 (3), 62 (4), 63 (4), 64 (7), 65 (6), 66 (7), 67 (2), 68 (4), 69 (3), 70 (3), 71 (2), 72 (1), 73 (2), 75 (1), 77 (1), 78 (2), 79 (1), 80 (2), 82 (1); породи граб (202 шт.): 11 (29), 12 (11), 13 (1), 14 (8), 15 (8), 16 (10), 17 (8), 18 (11), 19 (10), 20 (8), 21 (6), 22 (7), 23 (10), 24 (13), 25 (3), 26 (1), 27 (6), 28 (5), 29 (3), 30 (5), 31 (3), 32 (3), 33 (2), 34 (3), 35 (2), 36 (1), 37 (2), 39 (1), 40 (1), 41 (1), 42 (3), 45 (2), 46 (1), 48 (1), 49 (2), 50 (2), 52 (1), 53 (1), 56 (1), 58 (2), 60 (1), 67 (2), 71 (1); дерев породи акація (19 шт.): 11 (5), 12 (1), 13 (2), 14 (2), 15 (2), 16 (3), 17 (2), 18 (1), 23 (1).

в межах кварталу 63 виділах 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 27, 29, 30 Лавківського лісництва: дерев породи дуб (35 шт.): 14 см. (1 шт.), 19 (1), 40 (1), 43 (2), 45 (3), 47 (1), 48 (1), 49 (4), 50 (4), 52 (1), 53 (2), 54 (2), 57 (2), 59 (2), 64 (2), 65 (1), 69 (1), 70 (1), 74 (2), 79 (1); дерев породи граб 111 шт.: 10 (5), 11 (1), 12 (5), 13 (2), 14 (3), 15 (4), 16 (4), 17 (8), 18 (3), 19 (3), 20 (5), 21 (5), 22 (1), 23 (7), 24 (10), 25 (3), 36 (4), 27 (7), 28 (4), 29 (2), 30 (4), 31 (2), 32 (4), 33 (1), 34 (1), 35 (1), 36 (2), 39 (1), 41 (2), 44 (3), 46 (1), 49 (1), 50 (1), 53 (1); дерев породи акація (17 шт.): 13 (1), 14 (1), 18 (1), 20 (2), 24 (2), 28 (2), 30 (1), 31 (1), 35 (1), 37 (1), 38 (1), 41 (2), 49 (1).

Досудовим розслідуванням встановлено, що самовільна рубка дерев на території кварталу 63 виділів 1-18, 20-24, 27, 29, 30 Лавківського лісництва проведена в період березень-червень 2024 року.

Внаслідок самовільної рубки дерев на території кварталу 63 виділів 1-18, 20-24, 27, 29, 30 Лавківського лісництва державним інтересам у сфері охорони, відтворення, сталого і раціонального використання лісових ресурсів та громадським інтересам, які полягають у порушенні гарантованих Конституцією України прав громадян на безпечне для життя і здоров`я довкілля та користування природними ресурсами, в особі Батівської селищної ради спричинено шкоду в розмірі 5219148,79 грн.

Таким чином, майстер лісу Лавківського лісництва ОСОБА_4 , будучи службовою особою та працівником правоохоронного органу, під час виконання своїх службових обов`язків, в період березня-червня 2024 року, перебуваючи на робочому місці, на території кварталу 63 виділів 1-18, 20-24, 27, 29, 30 Лавківського лісництва, достовірно знаючи свої права та обов`язки, маючи об`єктивну можливість виконувати їх, через несумлінне ставлення до них, в порушення Положення про державну лісову охорону, посадової інструкції майстра лісу Лавківського лісництва, положень Лісового кодексу, не забезпечив перевірку стану охорони лісу на предмет виявлення таких порушень в зоні природно-заповідного фонду на території кварталу 63 виділів 1-18, 20-24, 27, 29, 30 Лавківського лісництва, не здійснив заходів щодо попередження, виявлення фактів порушень лісового законодавства, незаконної рубки дерев, не вжив заходів щодо виявлення лісопорушників та притягнення їх до відповідальності, не доповідав письмово керівництву Підприємства про факт незаконної рубки дерев на ввірені йому території лісу, не провів оглядів місць незаконної рубки дерев, не склав актів (протоколів) про лісопорушення на ввіреній йому території кварталу 63 виділів 1-18, 20-24, 27, 29, 30 Лавківського лісництва.

Внаслідок неналежного виконання майстром лісу Лавківського лісництва ОСОБА_4 своїх службових обов`язків, в період березня-червня 2024 року, невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, на території кварталу 63 виділів 1-18, 20-24, 27, 29, 30 Лавківського лісництва, проведено самовільну рубку 482 дерев із наступними середніми діаметрами:

в межах кварталу 63 виділах 9, 15, 16, 17, 18, 20, 21, 22, 23, 24 Лавківського лісництва: дерев породи дуб (98 шт.): 16 см. (1 шт.), 26 (1), 47 (1), 51 (3), 52 (1), 53 (2), 54 (4), 55 (6), 56 (1), 57 (4), 58 (7), 59 (3), 60 (8), 61 (3), 62 (4), 63 (4), 64 (7), 65 (6), 66 (7), 67 (2), 68 (4), 69 (3), 70 (3), 71 (2), 72 (1), 73 (2), 75 (1), 77 (1), 78 (2), 79 (1), 80 (2), 82 (1); породи граб (202 шт.): 11 (29), 12 (11), 13 (1), 14 (8), 15 (8), 16 (10), 17 (8), 18 (11), 19 (10), 20 (8), 21 (6), 22 (7), 23 (10), 24 (13), 25 (3), 26 (1), 27 (6), 28 (5), 29 (3), 30 (5), 31 (3), 32 (3), 33 (2), 34 (3), 35 (2), 36 (1), 37 (2), 39 (1), 40 (1), 41 (1), 42 (3), 45 (2), 46 (1), 48 (1), 49 (2), 50 (2), 52 (1), 53 (1), 56 (1), 58 (2), 60 (1), 67 (2), 71 (1); дерев породи акація (19 шт.): 11 (5), 12 (1), 13 (2), 14 (2), 15 (2), 16 (3), 17 (2), 18 (1), 23 (1).

в межах кварталу 63 виділах 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 27, 29, 30 Лавківського лісництва: дерев породи дуб (35 шт.): 14 см. (1 шт.), 19 (1), 40 (1), 43 (2), 45 (3), 47 (1), 48 (1), 49 (4), 50 (4), 52 (1), 53 (2), 54 (2), 57 (2), 59 (2), 64 (2), 65 (1), 69 (1), 70 (1), 74 (2), 79 (1); дерев породи граб 111 шт.: 10 (5), 11 (1), 12 (5), 13 (2), 14 (3), 15 (4), 16 (4), 17 (8), 18 (3), 19 (3), 20 (5), 21 (5), 22 (1), 23 (7), 24 (10), 25 (3), 36 (4), 27 (7), 28 (4), 29 (2), 30 (4), 31 (2), 32 (4), 33 (1), 34 (1), 35 (1), 36 (2), 39 (1), 41 (2), 44 (3), 46 (1), 49 (1), 50 (1), 53 (1); дерев породи акація (17 шт.): 13 (1), 14 (1), 18 (1), 20 (2), 24 (2), 28 (2), 30 (1), 31 (1), 35 (1), 37 (1), 38 (1), 41 (2), 49 (1), що спричинило шкоду охоронюваним законом державним інтересам у сфері охорони, відтворення, сталого і раціонального використання лісових ресурсів та громадським інтересам, які полягають у порушенні гарантованих Конституцією України прав громадян на безпечне для життя і здоров`я довкілля та користування природними ресурсами, в особі Батівської селищної ради, в розмірі 5 219 148,79 грн.

Встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до вимог ст. ст. 40, 42, 276, 277, 278 КПК України 19.03.2025, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам у сфері лісового господарства, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України

Слідчий зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: оглядом місць самовільної рубки дерев, висновком судової інженерно-екологічної експертизи, допитами свідків та іншими матеріалами кримінального провадження.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Водночас, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, запобігання продовженню злочинної діяльності та можливого ухилення від досудового слідства виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді застави.

Слідчий зазначає, що необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави, обумовлена необхідністю запобігти ризикам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на учасників у кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи викладене та те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, ураховуючи тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави, яка здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, покладених на нього обов`язків.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні сторони обвинувачення та працівниками ДП «Ліси України»;

здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Позиція сторони обвинувачення в суді

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав наведених у клопотанні. Прокурор надав пояснення аналогічні викладеним у клопотанні.

Позиція сторони захисту в суді

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечив проти обрання відносно ОСОБА_4 , запобіжного захід у вигляді застави. Вважає клопотання необгрунтованим, а ризики зазначені в ньому не доведеними. Просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, а у разі визначення застави - застосувати мінімальний розмір.

Підозрюваний ОСОБА_4 , у судовому засіданні погодився з доводами захисника .

Заслухавши думку прокурора про доцільність обрання запобіжного заходу у виді застави, пояснення захисника підозрюваного, підозрюваного, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на учасників кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно п. 3 абз.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" від 25.04.2003 року № 4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003 тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а тільки враховується поряд з іншими обставинами, передбаченими відповідними статтями КПК України.

Аналізуючи доцільність обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді застави, слідчий суддя враховує наступне.

Щодо обґрунтованості повідомленої підозри

Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Також, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.2 ст. 367 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, приходжу до висновку про обґрунтованість підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення за викладених в клопотанні обставин. Зокрема, кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 367 КК України відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, за вчинення якого передбачено зокрема, покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого.

Прокурором та слідчим наведено обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення. Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, і на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_4 про підозру, копія якого 19.03.2025 року, йому вручена. Суд звертає увагу сторони захисту, що дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Дослідивши матеріали судового провадження, приєднані прокурором до клопотання докази, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України.

Слідчий суддя, виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає,що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбеллі Гартлі проти Сполученого Королівства`від 30серпня 1990 року, п.32, SeriesA,N182)

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, слідчий суддя виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Слідчий суддя, звертає увагу сторони захисту на те, що питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді застави.

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.367 КК України за наведених у повідомленні про підозру обставин, суд керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», під обґрунтованою підозрою слід розуміти існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин слідчий суддя лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Виходячи з наявних матеріалів, слідчий суддя приходить до висновку про можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення та відповідно встановлення викладених вище обставин за стандартом доказування «обґрунтована підозра».

Такий висновок також узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року, де Суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

На переконання слідчого судді стороною обвинувачення наведені достатні відомості про обставини вчинення ОСОБА_4 кваліфікованого за ч. 2 ст. 367 КК України злочину , які в сукупності з дослідженими матеріалами у судовому засіданні та наданими сторонами поясненнями дають підстави для висновку, що мали місце події, про які зазначається у цьому клопотанні, ОСОБА_4 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою. На підтвердження цього сторона обвинувачення надала достатні матеріали.

Оцінка судом наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

У рішенні Європейського суду «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р. зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, можуть вдатися до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Позитивна відповідь свідчить про реально існуючий ризик неправомірної поведінки підозрюваного.

Обґрунтовуючи клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді застави, прокурор послався на існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому слідчому судді належить оцінити наявність кожного з них.

Щодо існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду

Так, на переконання слідчого судді, ймовірна можливість переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується передбачає, зокрема, покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Існування цього ризику пов`язане, у першу чергу, із тяжкістю злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 . Так, санкція ч. 2 ст. 367 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого.

Означена обставина сама по собі може бути причиною для переховування підозрюваного від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Співставлення негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його покарання у невизначеному майбутньому, з засудженням до покарання у разі доведення прокурором його винуватості у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Слідчий суддя вважає, що небезпека переховування підозрюваного здається явно переконливою.

Про актуальність цього ризику вказують і умови, в яких перебуває Україна. На думку слідчого судді, з урахуванням введення воєнного стану, ресурси контролю за поведінкою підозрюваних у контексті встановлення місцезнаходження, перетину державного кордону є більш обмеженими. Це вимагає вжиття додаткових заходів з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваних, в тому числі шляхом застосування запобіжних заходів та покладення обов`язку здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, який обумовлений саме існуванням саме ризику переховування. На даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання слідчого судді, ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду наразі є високим.

Окрім того, переховуватись від органів досудового розслідування та суду можливо не лише за кордоном, а і в межах території України. Більше того, слідчий суддя зазначає, що існують способи виїзду за кордон чоловіків призовного віку, до прикладу, з волонтерською місією тощо. А тому стверджувати, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, у тому числі, за кордоном нівельовано повністю, неможливо.

Отже, обставини, встановлені під час розгляду клопотання, у сукупності дають підстави для висновку про те, що ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду є актуальним.

Даний факт у сукупності з обставинами, що характеризують особу підозрюваного, його соціальні зв`язки, вказує на наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 належить до нетяжких злочинів, за який передбачено відповідальність у виді позбавленням волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого.

Дана обставина, може спонукати підозрюваного до переховування від органів досудового розслідування та суду.

З огляду на зазначене, а також в сукупності з іншими встановленими слідчим суддею обставинами, передбаченими ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, а належна процесуальна поведінка ОСОБА_4 у статусі підозрюваного не може свідчити про відсутність даного ризику.

Щодо існування ризику незаконного впливу на учасників кримінального провадження.

Перевіряючи наявність ризику впливу підозрюваного ОСОБА_4 на учасників кримінального провадження, слідчий суддя враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, потерпілим у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, слідчий суддя може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто якщо свідки, потерпілий допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Слідчий суддя вважає, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, потерпілого та дослідження їх судом.

На переконання слідчого судді, ризик незаконного впливу на свідків, потерпілого лише актуалізується, адже за наслідками ознайомленням з матеріалами кримінального провадження, підозрюваний стає обізнаним про всіх осіб, які допитувалися у цьому кримінальному провадженні.

Відповідний незаконний виплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, що вчинила злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із його особою (наприклад показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Слідчий суддя вважає ризик впливу на учасників кримінального провадження у цьому кримінальному провадженні обгрунтованим, оскільки їх показання відповідно, є процессуальними джерелами доказів ( ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування.

Тож суд не виключає можливості незаконного впливу на учасників кримінального провадження з боку підозрюваного з використанням свого кола звязків з метою схилити їх до зміни показань під час допиту на стадії досудового розслідування або в суді, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

При цьому слід врахувати, що оскільки наразі кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, стороною обвинувачення допитані не усі свідки.

З огляду не це, слідчий суддя вважає, що ризик незаконного впливу на учасників кримінального провадження є актуальним.

Щодо ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином

Слідчий суддя вважає реальним існування ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності матиме можливість домовлятись із іншими можливими співучасниками злочину, про спільну позицію та процесуальну поведінку, консультуватись з приводу можливих способів уникнення від передбаченої законом відповідальності.

Оцінивши вказані обставини у їх сукупності із встановленими ризиками і обставинами розслідуваного злочину та відомостями про ймовірну участь у ньому підозрюваного, слідчий суддя вважає, що такі відомості про особу підозрюваного не спростовують висновків слідчого судді про високу ймовірність перешкоджання кримінальному провадженню і необхідність застосування запобіжного заходу.

Ураховуючи наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку щодо наявності підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді застави стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .

На думку слідчого судді, застосування більш м`якого запобіжного заходу не унеможливить прояв встановлених слідчим суддею ризиків, та не буде ефективним та доцільним в рамках даного кримінального провадження та свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Дані про особу ОСОБА_4 : має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, раніше не судимий, свідчать про наявність тісних соціальних зв`язків, проте дані про особу ОСОБА_4 слідчий суддя визнає такими, що не спростовують визнані доведеними вказані вище ризики.

Обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Вказані обставини разом з наявними ризиками свідчить про необхідність обрання та застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави в межах строку досудового розслідування, що забезпечить запобігання встановленим слідчим суддею ризикам.

Водночас слідчий суддя вважає, що вік та стан здоров`я ОСОБА_4 дозволяють та не перешкоджають обранню відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави. Доказів про те, що стан здоров`я ОСОБА_4 перешкоджає обранню відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави не надано.

Слідчий суддя вважає, що обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, тяжкістю покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винним, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Зокрема, судом враховується те, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу сторони захисту на те, що такі об`єктивні дані не повинні бути достатніми для засудження особи, апріорі, останні повинні лише об`єктивно зв`язувати певну особу з певним злочином для можливості застосування заходу забезпечення кримінального провадження при наявності реальних ризиків, а у разі ж не доведеності вини особи за наслідками судового розгляду, останній може бути виправданий судом, у тому числі, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлений ризик є дійсним та триваючим.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної слідчим суддею, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тож слідчий суддя приходить до висновку про доцільність обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави.

У відповідності до ст. 182 ч. 4 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 1 частини 5 ст. 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи підозрюваної у вчиненні нетяжкого злочину, становить від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги вимоги п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України слідчий суддя вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом становить - 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 45 420,00 грн., і такий на думку слідчого судді, буде належним чином гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення застави за ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

не відлучатися за межі Мукачівського району, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні сторони обвинувачення та працівниками ДП «Ліси України»;

здати на зберігання до ГУ ДМС України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Також роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 184, 186, 193-194, 196, 197, 202,309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у місті Ужгород) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000127 від 13.08.2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді майстра лісу Лавківського лісництва Берегівського надлісництва філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України», раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України - запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 45 420,00 грн.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

не відлучатися за межі Мукачівського району, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні сторони обвинувачення та працівниками ДП «Ліси України»;

здати на зберігання до ГУ ДМС України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 28.03.2025 року о 08 годині 45 хвилині.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1