Справа № 456/2006/17
Провадження № 1-кп/456/8/2024
УХВАЛА

судового засідання

04 грудня 2024 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про його участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у кримінальному провадженні № 0000213 від 23.02.2017 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Із клопотанням про проведення судового провадження в режимі відеоконференції щодо обвинуваченого ОСОБА_6 звернувся обвинувачений ОСОБА_6 , в обгрунтування якого покликається на те, що він перебуває на лікуванні за межами України, проте бажає та має можливість брати участь у розгляді справи в режимі відеоконференції.

В судовому засідання захисники обвинуваченого ОСОБА_6 адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подане клопотання підтримали.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення вказаного клопотання, оскільки відповідно до норм КПК України участь обвинуваченого в розгляді кримінального провадження є обов`язковою, а законні підстави для задоволення клопотання відсутні.

Заслухавши думку учасників провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до норм КПК України участь обвинуваченого в судовому засіданні є обов`язковою.

Відповідно до ч. 7 ст. 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний: прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: 1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; 2) необхідності забезпечення безпеки осіб; 3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; 4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; 4-1) введення воєнного стану або під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України; 5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Відповідно до ч. 2 ст. 336 КПК України суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

Аналіз вказаних норм дає підстави виснувати, що наведені обвинуваченим обставини не є як самостійною підставою в розумінні ст. 336 КПК України, так і не можуть бути визнані судом достатніми, щоб здійснювати дистанційне судове провадження щодо обвинуваченого.

Судом встановлено, що з аналогічним клопотанням уже звертався захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , проте в задоволенні такого ухвалою суду від 06.11.2024 було відмовлено. Обвинувачений ОСОБА_6 нових обставин не навів та повторно звернувся з аналогічним клопотанням.

Відтак, враховуючи вимоги ст. 336 КПК, а також те, що участь обвинуваченого є обов`язковою, прокурор заперечує проти дистанційного судового провадження щодо останнього, а стороною захисту не наведено достатніх підстав для здійснення дистанційного судове провадження, а тому клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про його участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів є безпідставним та до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 242, 322, 332, 350 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про його участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у кримінальному провадженні №0000213 від 23.02.2017 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1