Справа № 445/1346/18
Провадження № 1-кп/445/2/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Золочеві обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000356 від 07.06.2016 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Білозерське, Добропільського району Донецької області, жительки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 190 КК України ч.4 ст. 358 КК України (в редакції кодексу 2001 року),

в с т а н о в и в:

ОСОБА_7 , отримавши завідомо підроблений офіційний документ, що встановлено ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 06.02.2017 у справі №445/1833/16-к, а саме довідку датовану 07.12.1994 року №26 про те, що: « ОСОБА_8 являється членом садово-городнього товариства «Світанок». Земельна ділянка площею 5,9а виділена під будівництво садових будинків згідно рішення Райвиконкому від 21.07.1988р. за № 229. Згідно рішення зборів членів товариства «Світанок» 11.08.1988 р. № 4 виділено земельну ділянку за № 70 площею 5,9 га.», із печаткою та кутовим штампом СТ «Світанок» Золочівського цукрового заводу, діючи умисно, з метою отримання права власності на вказану земельну ділянку № 70 на території СТ «Світанок», знаючи про те, що вона не була членом вказаного товариства, в подальшому, перебуваючи у м. Золочів Львівської області, у 1994 році, точної дати та часу не встановлено, подала вказаний завідомо підроблений документ в Золочівське MБТІ, на підставі якого було виготовлено інвентаризаційну справу земельної ділянки №70, тим самим використавши його.

Крім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 01.04.2014, точного часу не встановлено, діючи умисно, повторно, перебуваючи у м. Золочів Львівської області, з метою отримання права власності на земельну ділянку, подала в Золочівський РВ ГУ МВС України у Львівській області разом із заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 завідомо підроблений документ, що встановлено ухвалою Перемишлянського районного суду Львівської області від 16.05.2016 у справі №449/253/16-к, а саме рішення виконавчого комітету Єлиховецької сільської ради від 14.12.1993 №69 «Про передачу громадянам у приватну власність земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування житлових будинків та для садівництва», тим самим використавши його.

Крім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 21.01.2015, точного часу не встановлено, діючи умисно, повторно, перебуваючи у м. Золочів Львівської області, з метою отримання права власності на земельну ділянку, подала в Золочівський районний суд Львівської області разом із позовною заявою, датованою 16.01.2015, у цивільній справі М0445/155/15-ц завідомо підроблений документ, що встановлено ухвалою Перемишлянського районного суду Львівської області від 16.05.2016 у справі No449/253/16-к, а саме рішення виконавчого комітету Єлиховицької сільської ради від 14.12.1993 №69 «Про передачу громадянам у приватну власність земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування житлових будинків та для садівництва», тим самим використавши його.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у використанні завідомо підроблених офіційних документів, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 358 КК України (В редакції кодексу 2001 року).

Крім того, 12 травня 2016 року, ОСОБА_7 , з корисливих мотивів та корисливою метою, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, перебуваючи у м. Золочів Львівської області, знаючи про те, що вона не була членом СТ «Світанок», та не мала права на отримання земельної ділянки на території СТ «Світанок», оскільки витяг з протоколу загальних зборів СТ «Світанок» № 5 при Золочівському цукровому заводі від 28 грудня 1993 року про прийняття ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) в СТ «Світанок» та довідка датована 07.12.1994 року №26 про те, що ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) є членом СТ «Світанок» є підробленими, подала у Золочівський районний суд Львівської області позовну заяву, датовану 11.05.2016, до ОСОБА_5 з участю третіх осіб - Золочівської районної державної адміністрації Львівської області, ОСОБА_9 , реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції Львівської області, про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме земельної ділянки із кадастровим номером :29:000:0510 (раніше земельна ділянка № 70 на території СТ «Світанок») належної ОСОБА_5 , вартістю 3804, 83 грн., зазначивши у позовній заяві завідомо неправдиву інформацію про те, що вона була членом СТ «Світанок» та має право на отримання у власність вищевказаної земельної ділянки.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 190 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_7 в судовому зсіданні вину у скоєні інкримінованих кримінальних правопорушень не визнала та суду пояснила, що вона працювала на цукровому заводі, та як робітник стала членом СТ «Світанок», окрім цього вона зазначає, що особисто знайома з ОСОБА_9 , оскільки разом працювали на вказаному цукровому заводі. Земельна ділянка площею 0.06 га. була передана їй у приватну власність рішенням №69 від 14.12.1993 виданим Єлиховецькою сільською радою Золочівського району Львівської області. Проте вказує, що в 2014 вона дізналася, що належну їй земельну ділянку передали невідомій для неї ОСОБА_5 . Щодо приватизації земельної ділянки, вказала, що звернулася до юриста ОСОБА_10 , з якою підписала договір, та яка збирала документи, зокрема і довідку № 26 виданою головою СТ «Світанок», не пам`ятає як її видавали та хто підписував.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_7 вини у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень, її вина підтверджується:

Показаннями представника потерпілого ОСОБА_9 в судовому засіданні, про те, що він з 2000 року був головою садівничого товариства «Світанок», та ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_11 підробили довідку № 26 від 07.12.1994 р. про те, що ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) є членом СТ «Світанок», та в подальшому ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) подала вказану довідку в Золочівське МБТІ. Із ОСОБА_7 він знайомий, оскільки працювали разом на цукровому заводі, однак вона не була в членах СТ «Світанок», та їй не виділялась земельна ділянка.

Показаннями потерпілої ОСОБА_5 в судовому засіданні, які за змістом схожі до показань представника потерпілого ОСОБА_9 .

Показаннями свідка ОСОБА_12 в судовому засіданні, про те, що він знає потерпілих, а ОСОБА_7 , та на земельній ділянці №70 на території СТ «Світанок» її не бачив, свою земельну ділянку він приватизував ще в 2010 році, а на зборах СТ «Світанок» був в 2013-2014 році.

Показаннями свідка ОСОБА_13 в судовому засіданні, про те, що вона 20 років проживає поряд із земельною ділянкою, яку обробляє ОСОБА_9 , до цього вказана земельна ділянка була заросла та за нею ніхто не доглядав, номеру земельної ділянки не знає. Також вказала, що ОСОБА_7 взагалі не бачила та не знає, в тому числі і не бачила її на зборах СТ «Світанок».

Показаннями свідка ОСОБА_14 в судовому засіданні, про те, що вона приблизно з 1999 року володіє земельною ділянкою на території СТ «Світанок», потерпілих знає, та відносини сусідські, земельну ділянку № НОМЕР_1 обробляє ОСОБА_9 . Окрім цього вказала, що ОСОБА_7 не знає і на території кооперативу не бачила.

Показаннями свідка ОСОБА_15 в судовому засіданні, про те, що він не пригадує подій 1994 року, зокрема і ОСОБА_7 , з нею він не знайомий.

Крім пояснень потерпілого та свідків, винуватість ОСОБА_7 підтверджується наступними письмовими доказами:

ухвалою Перемишлянського районного суду Львівської області від 16.05.2016 у справі №449/253/16-к, згідно якої обвинуваченого ОСОБА_16 звільнено від кримінальної відповідальності у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 0000002 від 13.03.2015 закрито з нереабілітуючих обставин а також ухвалою Золочівського районного суду у справі №445/1833/16-к від 06.02.2017 згідно якої обвинуваченого ОСОБА_17 звільнено від кримінальної відповідальності у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 0000626 від 21.09.2016 закрито з нереабілітуючих обставин, якими встановлено факти підроблення витягу з протоколу загальних зборів СТ «Світанок» № 5 при Золочівському цукровому заводі від 28 грудня 1993 року про прийняття ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) в СТ «Світанок», довідки датованої 07.12.1994 року №26 про те, що ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) є членом СТ «Світанок», тарішення № 69 від 14 грудня 1993 року виконавчого комітету Єлиховицької сільської ради Золочівського району Львівської області

рішенням № 69 від 14 грудня 1993 року виконавчого комітету Єлиховицької сільської ради Золочівського району Львівської області, яким вирішено передати у приватну власність зокрема ОСОБА_8 земельну ділянку площею 0.06 га.;

протоколом огляду предметів від 17.06.2015, а саме документації Єлиховецької сільської ради Золочівського району Львівської області, а саме протокол виконкому за 1993 рік (рішення № 1-78); заява, бланк якої виготовлений Золочівською картонажною фабрикою, заява підписана від імені ОСОБА_8 та датована 08.12.1993 р.; список членів садівничого товариства «Світанок» при Золочівському цукровому заводі; витяг з протоколу№ 5 від 28.12.1993 загальних зборів садівничого товариства «Світанок»; документація Єлиховецької сільської ради Золочівського району Львівської області, а саме протокол виконкому за 1997 рік (рішення №1-80); заява, зареєстрована виконкомом Єлиховецької сільської ради народних депутатів від 10.12.1997 за індексом Г/88; заява, зареєстрована виконкомом Єлиховецької сільської ради народних депутатів від 10.12.1997 за індексом Б/89; заява, зареєстрована виконкомом Єлиховецької сільської ради народних депутатів від 10.12.1997 за індексом М/90; заява, зареєстрована виконкомом Єлиховецької сільської ради народних депутатів від 10.12.1997 за індексом Д/91; заява, зареєстрована виконкомом Єлиховецької сільської ради народних депутатів від 10.12.1997 за індексом Д/91; витяг з протоколу № 6 від 15.09.1995 загальних зборів садівничого товариства «Світанок». (Том 1 а.с. 199-201);

протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 19 листопада 2015 року, зокрема до документів СТ «Світанок». (Том 1 а.с. 229-230);

протоколом огляду предметів від 19.11.2015, зокрема технічні звіти Золочівського державного земельно-кадастрового бюро по видачі державного акту на право приватної власності на землю за 1997 рік та 1998 рік. (Том 1 а.с. 231);

протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 19 листопада 2015 року, зокрема до протоколу виконкому Єлиховецької сільської ради Золочівського району за 1997 рік. (Том 1 а.с. 233-234);

протоколом огляду предметів від 19.11.2015, зокрема листа в Єлиховецьку сільську раду про зміни списків членів садівничого товариства «Світанок»; заяви, бланки яких виготовлені Золочівською картонажною фабрикою 1993 року про передання у безоплатно у приватну власність земельну ділянку; додатку до рішення із списком осіб, виписки із рішення Ради АК «Горизонт» пр. №21 від 27.12.1993; довідки від 01.02.1994 № 55 виданої ОСОБА_16 ; довідки від 01.02.1994 № 36 виданої ОСОБА_9 , рукописної заяви в Єлиховецьку сільську раду Золочівського району Львівської області написану від імені ОСОБА_17 про надання безоплатно у власність земельну ділянку від 16.01.1998 року; витягу з протоколу №8 від 10.08.2000 року загальних зборів садівничого товариства «Світанок» при Золочівському цукровому заводі, який підписаний головою зборів ОСОБА_16 та секретарем ОСОБА_18 (Том 1 а.с. 235-236);

протоколом огляду предметів від 19.11.2015, зокрема бланку довідки в якій наявні пусті поля для заповнення з нанесеним відтиском мастичної круглої печатки Садівничого товариства «Світанок» Золочівського цукрового заводу; заяви ОСОБА_19 , Заяви ОСОБА_20 ; заяви ОСОБА_21 ; заяви ОСОБА_22 ; заяви ОСОБА_23 ; заяви ОСОБА_24 ; заяви ОСОБА_25 ; заяви ОСОБА_9 ; заяви ОСОБА_16 ; додатку до рішення із списком осіб; виписки із рішення Ради АК «Горизонт» пр. № 21 від 27.12.1993 р.; довідки від 01.02.1994 № 36; рукописної заяви в Єлиховецьку сільську раду Золочівського району Львівської області від ОСОБА_17 про надання в безоплатну власність земельної ділянки від 16.01.1998; витяг з протоколу № 8 від 10.08.2000 загальних зборів садівничого товариства «Світанок» при Золочівському цукровому заводі. (Том 1 а.с. 235-236);

протоколом огляду предметів від 27.11.2015, зокрема бланку довідки в якій наявні пусті поля для заповнення із нанесеним відтиском мастичною круглою печаткою Садівничого товариства «Світанок» Золочівського цукрового заводу та аналогічно кутовий штамп товариства, що з лівої сторони зверху; бланк довідки про т, що гр. ___ являється членом садівничого товариства. (Том 1 а.с. 239);

Технічною документацією щодо надання земельних ділянок членам СТ «Світанок», в якій міститься зокрема довідка датована 07.12.1994 року №26 та рішення виконавчого комітету Єлиховецької сільської ради від 14.12.1993 №69, тощо.

Заявою ОСОБА_9 та ОСОБА_5 від 06.06.2016 адресовану Золочівському ВП ГУНП у Львівській області про вчинення кримінального правопорушення.

Заявою ОСОБА_9 від 12.05.2015 адресовану прокурору Золочівського району Львівської області про вчинення кримінальне правопорушення за ст. 190, 358 КК України.

Постановою начальника СВ Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_26 від 13.10.2015 про призначення судово-почеркознавчої експертизи; (Том 1 а.с. 225);

Постановою начальника СВ Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_26 від 17.09.2015 про призначення судово-почеркознавчої експертизи; (Том 1 а.с. 226);

Постановою начальника СВ Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_26 від 13.11.2015 про призначення судово-почеркознавчої експертизи; (Том 1 а.с. 227);

Постановою начальника СВ Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_26 від 17.06.2015 про визнання предметів речовими доказами; (Том 1 а.с. 202);

Постановою заступника начальника СВ Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_26 від 19.11.2015 про визнання предметів речовими доказами; (Том 1 а.с. 232);

Постановою заступника начальника СВ Золочівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_26 від 19.11.2015 про визнаня предметів речовими доказами; (Том 1 а.с. 237);

Постановою заступника начальника СВ Золочівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_26 від 27.11.2015 про визнаня предметів речовими доказами. (Том 1 а.с. 240);

Згідно Витягу з ЄРДР за №0000356 від 07.06.2016, внесено відомості за фактом того, що 06.06.2016 в чергову частину Золочівського ВП ГУНП у Львівській області надійшла письмова заява від ОСОБА_9 та ОСОБА_5 про те, що гр.. ОСОБА_27 шляхом обману, використала підроблені документи, щоб заволодіти земельною ділянкою садівничого товариства «Світанок», що поблизу с. Єлиховичі Золочівського району Львівської області. Окрім цього, 15.02.2017 внесено відомості в ЄРДР за фактом використання ОСОБА_7 неправдивого офіційного документу витягу з протоколу загальних зборів. Окрім цього, 15.02.2017 внесено відомості в ЄРДР за фактом використання ОСОБА_7 неправдивого офіційного документу довідки. Окрім цього, 15.02.2017 внесено відомості в ЄРДР за фактом використання ОСОБА_7 неправдивого офіційного документу.

Постановою заступника начальника СВ Золочівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_26 від 15.12.2015 про визнаня предметів речовими доказами. (Том 2 а.с. 1);

Протоколом огляду предметів від 15.12.2015, зокрема інвентаризаційної справи Золочівського міжрайонного бюро технічної документації на власника земельної ділянки № 70 ОСОБА_8 (Том 2 а.с. 2);

Витягом з ЄРДР за №0000084 від 15.02.2017, внесено відомості за фактом використання ОСОБА_7 неправдивого офіційного документу довідки.

Витягом з ЄРДР за №0000085 від 15.02.2017, внесено відомості за фактом використання ОСОБА_7 неправдивого офіційного документу довідки.

Витягом з ЄРДР за №0000365 від 07.06.2016, внесено відомості за фактом того, шо 06.06.2016 в чергову частину Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області надійшла письмова заява від гр.. ОСОБА_9 про те, що гр. ОСОБА_27 шляхом обману, використовуючи підроблені документи заволоділа земельною ділянкою садівничого товариства «Світанок», що поблизу с. Єлиховичі Золочівського району Львівської області. (Том 2 а.с. 75);

Висновком експерта № 6/394 від 09.10.2015, яким встановлено, що ???рукописний текст та підпис від імені ОСОБА_8 , які наявні в заяві від імені ОСОБА_8 , зареєстрованій за індексом Д/91 від 10.12.1997 року - виконані не ОСОБА_27 , а іншою особою. Рукописний текст та підпис від імені ОСОБА_8 , які наявні в заяві від імені ОСОБА_8 про надання безоплатно у приватну власність земельної ділянки від 08.12.1993 року - виконані не ОСОБА_27 , а іншою особою. (Том 2 а.с. 78-81);

Висновком експерта № 6/436 від 21.10.2015, яким встановлено, що ???рукописний текст та підпис від імені ОСОБА_8 , які наявні в заяві від імені ОСОБА_8 , зареєстрованій за індексом Д/91 від 10.12.1997 року - виконані не ОСОБА_16 , а іншою особою. Рукописний текст та підпис від імені ОСОБА_8 , які наявні в заяві від імені ОСОБА_8 про надання безоплатно у приватну власність земельної ділянки від 08.12.1993 року - виконані ОСОБА_16 . (Том 2 а.с. 83-87);

Висновком експерта № 6/465 від 15.01.2016, яким встановлено, що рукописний текст, який наявний в заяві від імені ОСОБА_20 , зареєстрованій за індексом М/90 від 10.12.1997 року (аркуш N?189) - виконаний ОСОБА_16 . Підпис від імені ОСОБА_20 , який наявний в заяві від імені ОСОБА_20 , зареєстрованій за індексом М/90 від 10.12.1997 року (аркуш №189) - виконаний не ОСОБА_20 , а іншою особою. Дати відповідь на питання про те, ким виконаний підпис від імені ОСОБА_20 , який наявний в заяві від імені ОСОБА_20 , зареєстрованій за індексом М/90 від 10.12.1997 року (аркуш №189) - не являється можливим. 2. Рукописний текст, який наявний в заяві від імені ОСОБА_19 , зареєстрованій за індексом К/92 від 10.12.1997 року (аркуш N?191) - виконаний ОСОБА_16 . Підпис від імені ОСОБА_19 , який наявний в заяві від імені ОСОБА_19 , зареєстрованій за індексом К/92 від 10.12.1997 року (аркуш №191) - виконаний не ОСОБА_19 , а іншою особою. Дати відповідь на питання про те, ким виконаний підпис від імені ОСОБА_19 , який наявний в заяві від імені ОСОБА_19 , зареєстрованій за індексом К/92 від 10.12.1997 року (аркуш N?191) - не являється можливим. 3. Рукописний текст, який наявний в заяві від імені ОСОБА_28 , зареєстрованій за індексом Г/88 від 10.12.1997 року (аркуш N?187) - виконаний ОСОБА_16 . Підпис від імені ОСОБА_28 , який наявний в заяві від імені ОСОБА_28 , зареєстрованій за індексом Г/88 від 10.12.1997 року (аркуш №187) - виконаний не ОСОБА_11 , а іншою особою. Дати відповідь на питання про те, ким виконаний підпис від імені ОСОБА_28 , Який наявний в заяві від імені ОСОБА_28 , зареєстрованій за індексом Г/88 від 10.12.1997 року (аркуш №187) - не являється можливим. 4. Рукописний текст, який наявний в заяві від імені ОСОБА_21 , зареєстрованій за індексом Б/89 від 10.12.1997 року (аркуш N?188) - виконаний не ОСОБА_16 , а іншою особою. Питання про те, ким виконаний підпис від імені ОСОБА_21 , який наявний в заяві від імені ОСОБА_21 , зареєстрованій за індексом Б/89 від 10.12.1997 року (аркуш №188) - не вирішувалось.5. Рукописний текст, який наявний в заяві від імені ОСОБА_23 від 199_ року - виконаний ОСОБА_16 . 6. Рукописний текст, який наявний в заяві від імені ОСОБА_22 від 199_ року - виконаний ОСОБА_16 . 7. Рукописний текст, який наявний в заяві від імені ОСОБА_21 від 199 _року - виконаний ОСОБА_16 . 8. Рукописний текст, який наявний в заяві від імені ОСОБА_20 від 8 грудня 1993 року - виконаний ОСОБА_16 . Підпис від імені ОСОБА_20 , який наявний в заяві від імені ОСОБА_20 від 8 грудня 1993 року - виконаний не ОСОБА_20 , а іншою особою. Дати відповідь на питання про те, ким виконаний підпис від імені ОСОБА_20 , який наявний в заяві від імені ОСОБА_20 від 8 грудня 1993 року - не являється можливим. 9. Рукописний текст, який наявний в заяві від імені ОСОБА_19 від 199_ року - виконаний ОСОБА_16 . Підпис від імені ОСОБА_19 , який наявний в заяві від імені ОСОБА_19 від 199_ року - виконаний не ОСОБА_19 , а іншою особою. Дати відповідь про те, ким виконаний підпис від імені ОСОБА_19 , який наявний в заяві від імені ОСОБА_19 від 199_ року - не являється можливим. 10. Рукописний текст, який наявний в заяві від імені ОСОБА_24 від 199_ року - виконаний ОСОБА_16 . (Том 2 а.с. 90-97);

Заявою ОСОБА_7 від 01 квітня 2014 року про кримінальне правопорушення, за ознаками ст. 358 КК України, додатком до якої додано рішення виконавчого комітету Єлиховецької сільської ради від 14.12.1993 №69 «Про передачу громадянам у приватну власність земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування житлових будинків та для садівництва».

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 є однією особою, що підтверджується доданим до матеріалів свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 та витягом з державного реєстру актів цивільного стану за № 2.

Щодо клопотання сторони захисту про визнання доказів очевидно недопустимими від 22.10.2018, зокрема висновків судових експертиз, слід зазначити, що такі докази отримані в передбаченому законом порядку, а саме отримані протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 03.08.2016 відповідно до ухвали слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області від 13 липня 2016 року.

Сторона захисту також вказує, що є певна кількість судових рішень, деякі з яких покладені стороною обвинувачення в основу обвинувального акту, а також певна кількість судових рішень, у цивільних справах, за позовами, як потерпілого так і обвинуваченої один до одного, а тому такий спір про право, на переконання захисту та самої обвинуваченої мав бути вирішений саме у змагальному процесі за наслідками розгляду поданих обвинуваченою позовних заяв у цивільному процесі, відтак жодної складової кримінального правопорушення на переконання захисту тут немає. Однак, слід вказати, що наявність цивільних справ за позовами як потерпілого та обвинуваченої один до одного, не спростовує того факту, що документи у використанні яких обвинувачується ОСОБА_7 є підробленими, та не впливає на встановлення наявності або відсутності в діях обвинуваченої складу кримінального правопорушення у вчиненні яких вона обвинувачується.

Ухвали щодо ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_9 стосуються виключно обвинувачення вказаних осіб, натомість обвинувачення ОСОБА_7 розглядається у вказаному кримінальному провадженні з дотриманням вимог ч. 1 ст. 337 КПК України, зокрема того, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею, та з дотриманням принципу безпосередності дослідження доказів. Ці ж положення закону стосуються доводів сторони захисту щодо правомірності отримання земельних ділянок іншими членами СТ «Світанок», зокрема ОСОБА_24 , ОСОБА_29 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , тощо.

Щодо аргументу сторони захисту, стосовно обставин отримання ОСОБА_7 підроблених документів, слід зазначити, що такі обставини не є елементами складу кримінальних правопорушень, в яких вона обвинувачується.

З приводу посилання сторони захисту, на те, що документи у використанні яких обвинувачується ОСОБА_7 не є офіційними, зокрема складеними з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити, слід врахувати, що такі складалися в період 1993-1994 років, та однозначно потягнули за собою настання правових наслідків, оскільки у вказаний період використовувались для отримання громадянами у власність земельних ділянок.

З приводу аргументів захисника про те, що обвинувачена ОСОБА_7 не усвідомлювала, що використовувала саме підроблені документи, слід зазначити те, що в ході судового розгляду даного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_7 не була членом СТ «Світанок», а тому повинна була усвідомлювати, що документи які свідчать про протилежне містять неправдиві відомості. При цьому посилання сторони захисту на письмові документи, а також інформацію з державних реєстрів (список учасників товариства), які б підтверджували її ймовірне членство в СТ «Світанок» суд оцінює критично, оскільки такі є похідними від документів, у використанні яких обвинувачується ОСОБА_7 , та факти підроблення яких встановлено ухвалою Перемишлянського районного суду Львівської області від 16.05.2016 у справі №449/253/16-к, та ухвалою Золочівського районного суду у справі №445/1833/16-к від 06.02.2017.

Щодо посилання захисника на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена законом, який набрав чинності після вчинення діяння, суд зазначає наступне. Частиною 2 статті 4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Частиною 1 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Окрім цього, ч. 2 ст. 194 Кримінального кодексу Української РСР в ред. 1961 року, передбачено відповідальність за використання завідомо підробленого документа, що є аналогічним ч. 4 ст. 358 КК України (в редакції кодексу 2001 року). При цьому, санкція статті в редакції Кодексу 2001 року передбачає більш м`яке покарання, за таких обставин кваліфікація дій обвинуваченої саме за законом в редакції 2001 року є правильною.

Щодо тверджень захисника про те, що довідка № 26 подавалася до Золочівського МБТІ саме обвинуваченою ОСОБА_7 , слід зазначити, що оскільки встановлено, що документи, які вказують на факт членства ОСОБА_7 в СТ «Світанок» є підробленими, що свідчить про те, що вона фактично не була членом вказаного товариства, подання довідки № 26 до Золочівського МБТІ саме обвинуваченою узгоджується з її мотивом протиправного отримання земельної ділянки.

Стосовно доводів сторони захисту про те, що рішення № 69 від 14.12.1993р. не може вважатися підробленим, оскільки таке не визнавалося передбаченому законом порядку, слід зазначити, що дана обставина встановлена ухвалою Перемишлянського районного суду Львівської області від 16.05.2016 у справі №449/253/16-к.

З приводу тверджень захисника про те, що земельна ділянка не була чужою для ОСОБА_7 та остання користувалася даною земельною ділянкою, слід зазначити, що суд критично оцінює дані твердження, оскільки під час судового розгляду не встановлено переконливих доказів факту користування вказаною земельною ділянкою та факту членства ОСОБА_7 в СТ «Світанок».

Щодо ознак кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 КК України, суд зазначає наступне, що наявність між обвинуваченим та потерпілим певних цивільно-правових чи інших подібних правовідносин, сама по собі не виключає можливості кваліфікації діяння особи як шахрайства за наявності усіх необхідних елементів складу цього злочину. В окремих випадках такі відносини цілком можуть бути частиною реалізації умислу особи на заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою, про що зазначено Верховним Судом колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 127/11849/15-к. Окрім цього, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на шахрайство.

Доводи сторони захисту висловлені стосовно кожного епізоду обвинувачення та конкретних елементів складу кримінальних правопорушень спростовують ці ж доводи про неконкретність та незрозумілість пред`явленого обвинучення ОСОБА_7 .

Аналізуючи викладені докази у сукупності, суд доходить висновку, що обставини справи та послідовність дій обвинуваченої ОСОБА_7 об`єктивно свідчать про те, що вона використовувала завідомо підроблені документи та вчинила закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_7 поза розумним сумнівом доведена в повному обсязі та її дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 190 КК України ч.4 ст. 358 КК України (в редакції кодексу 2001 року).

Призначаючи покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме: принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченої, її відношення до скоєного злочину.

Встановлено, що ОСОБА_7 на обліку у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно, є особою похилого віку.

Обставин, передбачених ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Обставиною, передбаченою ст.. 67 КК України, що обтяжує покарання ОСОБА_7 є вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України повторно.

При призначенні покарання суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини. В справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. Також у справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи.

Обвинувачена не зверталася до суду із заявою про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження по справі на підставі за ст.49 КК України.

Обвинуваченій ОСОБА_7 роз`яснино право на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінчення строків давності, проти чого обвинувачена заперечила.

Враховуючи вказані вище обставин, суд вважає, що ОСОБА_7 слід призначити покарання відповідно до санкцій за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 190 КК України ч.4 ст. 358 КК України (в редакції кодексу 2001 року).

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.п. 2, 4 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло: три роки, у разі вчинення кримінально гопроступку; п`ять років, у разі вчинення нетяжкого злочину.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 точної дати та часу не встановлено, у 1994 році скоїла інкриміновані кримінальні правопорушення передбачені ч. 4 ст. 358 КК України (в редакції кодексу 2001 року), тобто пройшло більше двадцяти дев`яти років з часу вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень, крім того 12 травня 2016 року ОСОБА_7 скоїла інкриміноване їй кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України, тобто на час розгляду справи минуло більш восьми років з дати вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, а тому строк притягнення до кримінальної відповідальності сплив, відтак, вона може бути звільнена від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.49 КК України.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Ця норма кримінального закону є імперативною, тобто підлягає обов`язковому застосуванню судом за наявності встановлених законом умов, і розширеному тлумаченню не підлягає.

Велика палата Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року (справа №598/1781/17, провадження №13-47кс20) наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Відповідно до ч.5 ст.74 КК України, особу також може бути звільнено від покарання за вироком суду з підстав, передбачених ст.49 КК України.

Звільнення від покарання з наведеної підстави застосовується у випадках, коли суд не може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, відповідно до ст.49 КК України.

Суд вважає, що у даному випадку наявні підстави для визнання ОСОБА_7 винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 190 КК України ч.4 ст. 358 КК України (в редакції кодексу 2001 року), винесення обвинувального вироку і звільнення обвинуваченої від покарання, керуючись ст. 49 КК України як нормою матеріального права та ч.5 ст.74 КК України.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК України, ст.ст. 285, 368,370,373,374 КПК України, ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 190 КК України ч.4 ст. 358 КК України (в редакції кодексу 2001 року), суд

у х в а л и в:

ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 190 КК України ч.4 ст. 358 КК України (в редакції кодексу 2001 року), та призначити покарання:

за ч.4 ст. 358 КК України (в редакції кодексу 2001 року) штраф у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят гривень) гривень.

за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 190 КК України штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят гривень) гривень.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят гривень) гривень.

На підставі ст. 49, 74 КК України звільнити ОСОБА_7 від покарання, призначеного за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 190 КК України ч.4 ст. 358 КК України (в редакції кодексу 2001 року), на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Речові докази:

- Статут садівничого товариства «СВІТАНОК» - повернути СТ «СВІТАНОК»

- Конверт із технічною документацією щодо наданання земельних ділянок членам СТ «Світанок» із написом «КП 0000356 за фактом підроблення документів» -залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1