Справа № 545/846/25
Провадження № 1-кп/545/381/25
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2025 рокум. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні під час підготовчого розгляду в залі суду з повною технічною фіксацією обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000078 від 28.01.2025, який надійшов разом з угодою про визнання винуватості, відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Товста, Білопільського району, Сумської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, тимчасово не працюючий, одружений, не депутат, не інвалід, не військовослужбовець, на утриманні неповнолітніх, малолітніх та інших утриманців не маючий, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

27.01.2025 близько 13:40 год., ОСОБА_4 , перебуваючи на території КАТП-1628 «Макухівське сміттєзвалище» що за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Макухівка, з точними координатами відповідно до Google Maps 49.57857 34.62853 на транспортному засобі марки ЗИЛ-ММЗ 554М спеціалізований вантажний-спеціалізований самоскид реєстраційний номер НОМЕР_1 , діючи умисно з порушенням спеціальних правил, здійснив вивантаження відходів тканин тваринного походження, а також побічні продукти тваринного походження, шкідливими для довкілля, що могло б призвести до погіршення властивостей довкілля та перевищення нормативного вмісту шкідливих речовин, внаслідок чого міг створити небезпеку для довкілля.

Відповідно до ст. 14 Конституції України Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Згідно ст. 15 Закону України «Про відходи» громадяни України зобов`язані: дотримуватися вимог цього Закону та інших нормативно=правових актів у сфері поводження з відходами, виконувати інші обов`язки, передбачені щодо запобігання забрудненню навколишнього природного середовища відходами.

Статтею 33 Закону України «Про відходи» передбачено, що зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, в якому визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відходів відповідно до встановлених умов їх зберігання.

Внаслідок незадовільних дій ОСОБА_4 та порушення спеціальних правил використання земель, що виразилися у скиді відходів тканин тваринного походження, а також побічні продукти тваринного походження на відкриту ділянку місцевості території КАТП-1628 «Макухівське сміттєзвалище» що за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Макухівка, з точними координатами відповідно до Google Maps 49.57857 34.62853 в адміністративних межах Полтавської територіальної громади та у відповідності до довідки № 02.2-11/712 від 06.02.2025 Державної екологічної інспекції Центрального округу Полтавської області, розміщення на земельній ділянці з геопросторовими координатами 49.57857, 34.62853 побічних продуктів тваринного походження, не призначених для споживання людиною, суперечить Закону України «Про побічні продукти тваринного походження, не призначені для споживання людиною» та може створити небезпеку для довкілля.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у вчиненні забруднення земель речовинами, відходами шкідливими для довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі його захисника ОСОБА_5 25.02.2025 року укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_4 повністю, беззастережно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому діяння кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.239 КК України. Зазначив, що підтримує угоду про визнання винуватості, просить її затвердити.

Сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченому у виді штрафу розміром одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України визнав повністю та просить суд затвердити угоду про визнання винуватості від 25.02.2025 року укладену між ним та прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 за участі його захисника ОСОБА_5 .

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, які не заперечили проти затвердження угоди про визнання винуватості від 25.02.2025 року у даному кримінальному провадженні, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно абзацу 5 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості досягнута між прокурором та обвинуваченим за участі його захисника відповідає вимогам, передбаченим ст. 471- 474 КПК України і тому може бути за даною угодою ухвалений вирок.

Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтями 473, 394, 424 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а прокурором при укладенні угоди враховано вимоги ст. 470 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, дана угода укладена без застосування насильства, примусу, погроз чи непередбачених обіцянок, вимоги ч. 4 ст. 474 КПК України обвинувачений розуміє.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Крім того суд, перевіривши угоду на відповідність вимог КПК України та КК України, прийшов до висновку про відсутність підстав, передбачених для відмови в затвердженні угоди згідно ч. 6, 7 ст. 474 КПК України, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, а відтак дана угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим за участі захисника обвинуваченого підлягає затвердженню.

Вина ОСОБА_4 , полягає в тому, що він вчинив забруднення земель речовинами, відходами шкідливими для довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

Призначаючи вид та міру покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину та особу винного, який не працює, раніше несудимий, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, а тому суд вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченого покарання в межах санкції статті за якою він судиться, а саме у виді штрафу.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 373, 374, 376,474, 475,476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25.02.2025 року, укладену між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі його захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу розміром одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Арешт, накладений ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава від 04.02.2025 року,- скасувати після набрання вироку законної сили.

Речові докази: транспортний засіб марки ЗИЛ-ММЗ 554 М спеціальний вантажний-спеціалізований самоскид реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути власнику ОСОБА_7 .

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про його обов`язок виконання умов угоди про визнання винуватості від 25.02.2025 року та передбачену ст. 389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про визнання винуватості.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з часу проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:

-обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

-прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження , який не був присутнім в судовому засіданні.

СуддяОСОБА_8