КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №11-сс/824/1121/2025 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 грудня 2024 року за скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на повідомлення про підозру від 17 квітня 2024 року у кримінальному провадженні №0000870 від 06 листопада 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 грудня 2024 року скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на повідомлення про підозру від 17 квітня 2024 року у кримінальному провадженні №0000870 від 06 листопада 2020 року - залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 25 вересня 2024 року про зміну раніше повідомленої підозри від 17 квітня 2024 року та про нову підозру від 25 вересня 2024 року; зобов`язати компетентну посадову особу у кримінальному провадженні №0000870 від 06 листопада 2020 року вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про дату та час повідомлення про підозру громадянину ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 364, частиною першою статті 366 КК України.

Уважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.

У мотивування скарги зазначає, що у кримінальному провадженні №0000870 від 06 листопада 2020 року заступник Генерального прокурора ОСОБА_9 не має статусу прокурора відповідно до статті 36 КПК України, а є керівником ГП відповідно до пункту 9 статті 3 КПК України, тому не мав повноважень, як прокурор у кримінальному провадженні, погоджувати клопотання слідчого від 10 липня 2024 року про продовження строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Вказує, що ухвала слідчого судді ВАКС від 16 липня 2024 року прийнята ВАКС з порушенням правил підсудності, а тому є очевидно незаконною, дана справа не підсудна ВАКС.

Зауважує, що строк досудового слідства по кримінальному провадженню №0000870 від 06 листопада 2020 року сплинув 16 липня 2024 року.

Посилається на те, що станом на 25 вересня 2024 року строк досудового розслідування закінчився та поновленню не підлягає, а тому повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 25 вересня 2024 року у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 364, частиною першою статті 366 КК України складене і вручене ОСОБА_8 поза межами строку досудового розслідування, а тому є очевидно незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Уважає, що ОСОБА_8 діяв відповідно до положень, визначених статутом ДУО «Політехмед» та своїх посадових обов`язків, тому є цілком необґрунтованим висунення підозрюваному звинувачення у видачі ним, як службовою особою, завідомо неправдивого офіційного документу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 366 КК України.

Окрім того, вказує, що в тексті спірної підозри відсутня згадка про те, що правоохоронні органи зверталися до Національного агентства з акредитації щодо проведення позапланового моніторингу діяльності ДУО «Політехмед», щодо проведення оцінки відповідності медичних виробів виробництва Brightfield Kommanditbolag, Drottninggatan 104, 3tr, Stockholm, 11160, Sweden.

Вказує, що оскільки сертифікат відповідності видавався уповноваженою на те особою з повним дотриманням Технічних регламентів, відповідно і зміни до сертифікату відповідності UA.101.MD.3.0696-20.00 внесено з дотриманням Технічних регламентів.

Зазначає, що органом досудового розслідування не було враховано той факт, що ДУО «Політехмед», яке очолює вже 11 років ОСОБА_8 , є акредитованим та призначеним органом щодо видачі сертифікатів відповідності, у тому числі і на медичне обладнання, що підтверджується атестатом про акредитацію, виданого Національним агентством з акредитації України та свідоцтвом про акредитацію Міністерства економіки України.

Посилається на те, що Орган з оцінки відповідності ДУО «Політехмед» проходить щорічні планові аудити діяльності, для підтвердження акредитації, які проводить Національне агентство з акредитації, зауважень щодо прийняття ДУО «Політехмед» неправомірних рішень про сертифікацію не разу не находило.

Звертає увагу суду, що поставка ТОВ «Мед Ексім» Міністерству оборони України неякісної або некомплектної продукції, поставка її в неналежний строк, а також неусунення недоліків жодним чином не може бути інкримінована ОСОБА_8 , як керівнику ДУО «Політехмед», оскільки у даному випадку мова йде про господарські відносини між ТОВ «Мед Ексім» та Міністерством оборони України щодо невиконання умов укладених між ними договорів.

Ані з тексту спірної підозри, ані з інших процесуальних документів, які сформовані у 21 томі і надані стороною обвинувачення для ознайомлення стороні захисту, не вбачається, що Міністерство оборони України визнано потерпілим по даному кримінальному провадженню.

Уважає, що висновок від 18 квітня 2022 року №СБ-19-21/3348-ТВ судової товарознавчої експертизи та висновок експерта від 22 серпня 2022 року №55/7 за результатами проведення судово-економічної експертизи є очевидно недопустимими доказами, які отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод ОСОБА_8 і їх недопустимість обумовлена такими обставинами, які у будь-якому випадку не можуть бути усунуті під час подальшого розслідування чи судового розгляду або шляхом надання додаткових матеріалів.

Також зазначає, що слідчий не довів та документально не підтвердив, що розмір матеріальної шкоди Міністерству оборони України внаслідок дій саме Генерального директора органу з оцінки відповідності ДУО «Політехмед» ОСОБА_8 , так само і ТОВ «Мед Ексім», є 11 000 000 грн.

Заслухавши доповідь судді, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , яка доводи апеляційної скарги підтримала та просила задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який проте задоволення апеляційної скарги заперечував, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000870, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 листопада 2020 року.

17 квітня 2024 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 364 КК України.

25 вересня 2024 року слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 повідомлено ОСОБА_8 про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, кваліфікованих як:

- видача службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 366 КК України;

- видача службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 366 КК України;

- зловживання службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої юридичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 364 КК України;

- видача службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 366 КК України.

19 червня 2024 року захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 вперше звернулась до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на повідомлення слідчого про підозру ОСОБА_8 від 17 квітня 2024 року у кримінальному провадженні №0000870 від 06 листопада 2020 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 серпня 2024 року скаргу захисника ОСОБА_7 , внесену в порядку пункту 10 частини першої статті 303 КПК України, про скасування у кримінальному провадженні №0000870, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 листопада 2020 року, повідомлення від 17 квітня 2024 року ОСОБА_8 про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 364 КК України - повернуто.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2024 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - задоволено частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 серпня 2024 року - скасовано.

Постановлено ухвалу, якою у кримінальному провадженні №0000870, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 листопада 2020 року, призначено новий розгляд у Печерському районному суді міста Києва скарги захисника ОСОБА_7 про скасування повідомлення від 17 квітня 2024 року ОСОБА_8 про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 364 КК України.

21 листопада 2024 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на повідомлення слідчого про підозру ОСОБА_8 від 17 квітня 2024 року у кримінальному провадженні №0000870 від 06 листопада 2020 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 грудня 2024 року скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на повідомлення про підозру від 17 квітня 2024 року у кримінальному провадженні №0000870 від 06 листопада 2020 року - залишено без задоволення.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги слідчий суддя виходив з того, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 було здійснено у порядку, передбаченому КПК України, а зміст такого повідомлення відповідає вимогам статті 277 КПК України.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

Згідно пункту 10 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Аналіз положень пункту 10 частини першої статті 303 КПК України дає підстави вважати, що в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру підлягають з`ясуванню дотримання під час повідомлення про підозру Глави 22 КПК України, у тому числі щодо відповідності підозри вимогам статті 277 КПК України.

Відповідно до статті 277 КПК України повідомлення про підозру має містити такі відомості:

1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;

2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;

3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;

4) зміст підозри;

5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;

7) права підозрюваного;

8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Як убачається зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 17 квітня 2024 року у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 364 КК України, у кримінальному провадженні №0000870 від 06 листопада 2020 року, за формою та змістом відповідає вимогам статті 277 КПК України та містить усі передбачені вказаною статтею відомості, у тому числі зміст підозри, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , із зазначенням часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру. Роз`яснено процесуальні права та обов`язки, передбачені статтею 42 КПК України.

Підстав для висновку про недотримання органом досудового розслідування вимог, визначених Главою 22 КПК України, під час складення повідомлення про підозру та порядку його вручення, колегія суддів не вбачає.

Аргументи скарги захисника про те, що ОСОБА_8 діяв відповідно до положень, визначених статутом ДУО «Політехмед» та своїх посадових обов`язків, тому є цілком необґрунтованим висунення підозрюваному звинувачення у видачі ним, як службовою особою, завідомо неправдивого офіційного документу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 366 КК України; в тексті спірної підозри відсутня згадка про те, що правоохоронні органи зверталися до Національного агентства з акредитації щодо проведення позапланового моніторингу діяльності ДУО «Політехмед», щодо проведення оцінки відповідності медичних виробів виробництва Brightfield Kommanditbolag, Drottninggatan 104, 3tr, Stockholm, 11160, Sweden; оскільки сертифікат відповідності видавався уповноваженою на те особою з повним дотриманням Технічних регламентів, відповідно і зміни до сертифікату відповідності UA.101.MD.3.0696-20.00 внесено з дотриманням Технічних регламентів; органом досудового розслідування не було враховано той факт, що ДУО «Політехмед», яке очолює вже 11 років ОСОБА_8 , є акредитованим та призначеним органом щодо видачі сертифікатів відповідності, у тому числі і на медичне обладнання, що підтверджується атестатом про акредитацію, виданого Національним агентством з акредитації України та свідоцтвом про акредитацію Міністерства економіки України; Орган з оцінки відповідності ДУО «Політехмед» проходить щорічні планові аудити діяльності, для підтвердження акредитації, які проводить Національне агентство з акредитації, зауважень щодо прийняття ДУО «Політехмед» неправомірних рішень про сертифікацію ні разу не находило; поставка ТОВ «Мед Ексім» Міністерству оборони України неякісної або некомплектної продукції, поставка її в неналежний строк, а також неусунення недоліків жодним чином не може бути інкримінована ОСОБА_8 , як керівнику ДУО «Політехмед», оскільки у даному випадку мова йде про господарські відносини між ТОВ «Мед Ексім» та Міністерством оборони України щодо невиконання умов укладених між ними договорів; ані з тексту спірної підозри, ані з інших процесуальних документів, які сформовані у 21 томі і надані стороною обвинувачення для ознайомлення стороні захисту, не вбачається, що Міністерство оборони України визнано потерпілим по даному кримінальному провадженню; висновок від 18 квітня 2022 року №СБ-19-21/3348-ТВ судової товарознавчої експертизи та висновок експерта від 22 серпня 2022 року №55/7 за результатами проведення судово-економічної експертизи є очевидно недопустимими доказами, які отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод ОСОБА_8 і їх недопустимість обумовлена такими обставинами, які у будь-якому випадку не можуть бути усунуті під час подальшого розслідування чи судового розгляду або шляхом надання додаткових матеріалів; слідчий не довів та документально не підтвердив, що розмір матеріальної шкоди Міністерству оборони України внаслідок дій саме Генерального директора органу з оцінки відповідності ДУО «Політехмед» ОСОБА_8 , так само і ТОВ «Мед Ексім», є 11 000 000 грн, фактично зведені до оцінки належності та допустимості зібраних у справі доказів, питань доведеності винуватості підозрюваного, наявності у його діях складу інкримінованих йому злочинів.

Однак, з`ясування вказаних обставин не є предметом доказування при розгляді скарги на повідомлення про підозру.

Так, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень статті 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень пункту 10 частини першої статті 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

У відповідності до змісту статті 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупності таких доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В апеляційній скарзі не наведено та під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено даних про порушення стороною обвинувачення вимог статей 276-278 КПК України під час складення та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 17 квітня 2024 року, які б слугували підставою для її скасування.

Посилання сторони захисту на необґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 25 вересня 2024 року про зміну раніше повідомленої підозри від 17 квітня 2024 року та про нову підозру від 25 вересня 2024 року не заслуговують на увагу колегії суддів з огляду на те, що повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру ОСОБА_8 від 25 вересня 2024 року не були предметом розгляду слідчим суддею суду першої інстанції, у зв`язку з чим не підлягають розгляду і судом апеляційної інстанції.

Як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали предметом розгляду була лише скарга на повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 17 квітня 2024 року у кримінальному провадженні №0000870 від 06 листопада 2020 року.

Посилання захисника на те, що у кримінальному провадженні №0000870 від 06 листопада 2020 року заступник Генерального прокурора ОСОБА_9 не має статусу прокурора відповідно до статті 36 КПК України, а є керівником ГП відповідно до пункту 9 статті 3 КПК України, тому не мав повноважень, як прокурор у кримінальному провадженні, погоджувати клопотання слідчого від 10 липня 2024 року про продовження строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні; ухвала слідчого судді ВАКС від 16 липня 2024 року прийнята ВАКС з порушенням правил підсудності, а тому є очевидно незаконною, дана справа не підсудна ВАКС, а також що строк досудового слідства по кримінальному провадженню №0000870 від 06 листопада 2020 року сплинув 16 липня 2024 року не є самостійною підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, постановленої за наслідками розгляду скарги на повідомлення про підозру.

Інші наведені у скарзі доводи висновків слідчого судді не спростовують.

Окрім того, згідно листа прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 07 січня 2025 року №11/1/1-15329-20, адресованого Голові Вищого антикорупційного суду, відповідно до вимог статей 32, 33-1, 291, 293 КПК України передано обвинувальний акт до суду у кримінальному провадженні №0000870 від 06 листопада 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 364, частиною першою статті 366 КК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, перевіркою матеріалів судового провадження в апеляційному порядку колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись статтями 277, 278, 303, 404, 405, 407, 412, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 грудня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4