Єдиний унікальний номер: 379/336/25
Провадження № 1-кп/379/42/25
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 3 кримінальне провадження № 0000013, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.01.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Лука Таращанського району Київської області, РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, з професійно-технічною освітою, розлученого, неповнолітніх дітей на утриманні немає, не депутата, не адвоката, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 200 КК України,

У С Т А Н О В И В :
І. Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа
27 грудня 2024 року в вечірній час до ОСОБА_7 в гості до його місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 прийшов його товариш ОСОБА_4 , з яким вони почали вживати алкогольні напої. Цього ж дня під час спільного розпиття алкогольних напоїв ОСОБА_4 попросив ОСОБА_7 позичити йому грошові кошти для азартних ігор онлайн. ОСОБА_8 йому відмовив, проте погодився надати йому кошти взамін бензину. Після цього ОСОБА_8 , який мав телефон без доступу до інтернету, взяв мобільний телефон ОСОБА_4 та ввійшов до свого кабінету в додатку «Райффайзен Онлайн» та через додаток здійснив переказ грошових коштів зі своєї картки № НОМЕР_2 в загальній сумі 300 гривень на картку ОСОБА_4 № НОМЕР_3 . Далі із свого акаунту він вийшов, а ОСОБА_4 пішов додому. В подальшому, 27.12.2024 близько 23 години 40 хвилин у ОСОБА_4 , який перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 та на телефоні якого був встановлений додаток «Райффайзен Онлайн» та збережений пароль доступу до особистого кабінету ОСОБА_7 , виник злочинний умисел на заволодіння коштами з банківської картки ОСОБА_6 шляхом їх викрадення. З цією метою останній 28.12.2024 в період часу з 00 год. 05 хв. до 10 год. 44 хв., діючи з єдиним умислом, з корисливого мотиву, з метою незаконного збагачення за рахунок чужих коштів, достовірно знаючи, що на території України, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, введено воєнний стан, дію якого продовжено відповідно до Указу Президента України № 740/2024 від 28.10.2024, а також усвідомлюючи, що дані грошові кошти належать ОСОБА_9 , здійснив таємне викрадення чужих коштів у загальній сумі 3600 гривень шляхом їх перерахування на власну банківську картку № НОМЕР_3 . Таким чином, протиправними діями ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 , спричинено майнову шкоду на загальну суму 3600 гривень.

Крім цього, 28.12.2024 у ОСОБА_4 , який перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , виник протиправний умисел на викрадення грошових коштів ОСОБА_7 , які зберігаються на його картковому рахунку № НОМЕР_2 (банківська карта), відкритому в AT «Райффайзен Банк». З метою реалізації свого протиправного умислу ОСОБА_4 , 28.12.2024 в період часу з 00 год. 05 хв. до 10 год. 44 хв. таємно від оточуючих, використовуючи встановлений додаток «Райффайзен Онлайн» на своєму телефоні, який дає доступ до карткового рахунку № НОМЕР_2 , відкритого в AT «Райффайзен Банк» на ім`я ОСОБА_6 , володіючи навичками роботи з мобільним телефоном, діючи умисно, посягаючи на право власності потерпілого ОСОБА_7 , самостійно, без дозволу останнього, маючи прямий умисел спрямований на несанкціоноване втручання в роботу облікового запису ОСОБА_6 в автоматизованій інформаційній системі «Райффайзен Онлайн» АТ «Райффайзен Банк», який згідно зі ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є таким, що становить банківську таємницю, усвідомлюючи, що він не має права законного доступу до неї, з метою незаконного отримання відомостей щодо суми коштів, розміщених на картковому рахунку ОСОБА_7 за № НОМЕР_2 , відкритого в AT «Райффайзен Банк», використовуючи свій мобільний телефон, з використанням всесвітньої інформаційної системи Інтернет, неправомірно використовуючи відомий йому логін та пароль, здійснив несанкціоноване втручання в роботу облікового запису потерпілого та отримав таким чином несанкціонований доступ та контроль над картковим рахунком ОСОБА_7 за № НОМЕР_2 та інформації про наявні грошові кошти на картковому рахунку потерпілого.

Також 28.12.2024 в період часу з 00 год. 05 хв. до 10 год. 44 хв. ОСОБА_4 , який перебував за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на заволодіння належними ОСОБА_9 грошовими коштами, використовуючи несанкціонований доступ до раніше встановленого додатку «Райффайзен Онлайн» на своєму мобільному телефоні, який дає доступ до карткового рахунку № НОМЕР_2 , відкритого в АТ «Райффайзен Банк» на ім`я ОСОБА_6 , вчинив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої інформаційної системи «Райффайзен Онлайн» АТ «Райффайзен Банк». Усвідомлюючи, що заволодіння коштами потерпілого, що зберігаються та обліковуються у безготівковій формі можливо лише шляхом складання та використання платіжного доручення в електронному вигляді, для забезпечення несанкціонованого списання коштів потерпілого, з використанням всесвітньої інформаційної системи Інтернет, ОСОБА_4 діючи з єдиним умислом умисно підробив електронні платіжні документи - платіжні доручення №308814782, №308815077, №308818794, №308820482, №308822298, №308823148, №308834855, №308835977, №308841354 від 28.12.2024, у яких зазначив завідомо недостовірні відомості щодо наміру платника ОСОБА_7 з власного карткового рахунку № НОМЕР_2 здійснити у встановленому порядку перерахунок коштів сумами 100, 100, 50, 50, 900, 400, 600, 600, 800 грн. на рахунок за № НОМЕР_3 картки AT «ОщадБанк», відкритий на ім`я ОСОБА_4 , який направив до автоматизованої системи обробки інформації, чим здійснив підробку документа на переказ та використання підробленого документа на переказ. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку. На підставі вищезазначених завідомо підроблених документів на переказ - платіжних доручень від 28.12.2024, з карткового рахунку ОСОБА_7 несанкціоновано списано кошти в розмірі 3600 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_3 картки AT «ОщадБанк», відкритий на ім`я ОСОБА_4 .

Отже, ОСОБА_4 вчинив: - таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану, тобто тяжкий злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України; - несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 361 КК України; - підробку документа на переказ та його використання, тобто нетяжкий злочин, передбачений ч. 1 ст. 200 КК України.

ІІ. Відомості про укладення угоди сторонами кримінального провадження та позиції сторін щодо можливості її затвердження
25 лютого 2025 року між прокурором у кримінальному провадженні - начальником Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника-адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, яку подано до суду разом із обвинувальним актом.

05.03.2025 прокурор у підготовчому судовому засіданні, посилаючись на наявність в тексті угоди від 25.02.2025 помилок, на підставі ч.8 ст. 474 КПК України надав угоду про визнання винуватості укладену 05.03.2025 між прокурором у кримінальному провадженні - начальником Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника-адвоката ОСОБА_5 , та просив її затвердити. Одночасно надав суду заяву потерпілого ОСОБА_6 , датовану 05.03.2025, щодо надання згоди на укладення угоди про визнання винуватості між ним, як прокурором, та підозрюваним ОСОБА_4 з підтвердженням відсутності претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 .

Потерпілий ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні повідомив, що ОСОБА_4 перед ним вибачився та він пробачив останнього, а також підтвердив факт надання ним згоди на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , відсутність у нього претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого та не заперечував щодо затвердження цієї угоди судом.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 200 КК України, щиро розкаявся у скоєному та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, стверджує про реальну спроможність виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та наполягає на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, визначене в угоді, підтримавши позицію обвинуваченого.

ІІІ. Мотиви суду щодо затвердження угоди про визнання винуватості та призначення покарання
Розглядаючи питання в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За змістом ч. 2 ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Частиною 3 ст. 474 КПК України передбачено, що якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане провадження відповідно до положень ст.473 КПК України.

Так, згідно умов угоди про визнання винуватості обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, за ч.1 ст. 361 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, за ч.1 ст. 200 КК України у виді штрафу у розмірі 3 000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень 00 копійок. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно буде призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням. Одночасно сторони розуміють, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 75 КК України іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років. Також сторони розуміють, що в разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. ст. 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив три умисні кримінальні правопорушення; має зареєстроване місце проживання, однак фактично проживає за іншою адресою, за місцем проживання органами місцевого самоврядування характеризується задовільно,

по місцю реєстрації Таращанська міська рада (Лучанський старостинський округ) компрометуючими матеріалами про ОСОБА_4 не володіє,

офіційно не працевлаштований, розлучений, на утриманні неповнолітніх дітей немає,

перебуває на обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з медичними довідками, обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. З матеріалів кримінального провадження не вбачається належність обвинуваченого до осіб з інвалідністю.

Суд погоджується з наведеними в угоді обставинами, які визначені в обвинувальному акті як пом`якшуючі покарання, та визнає відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану, що згідно з положеннями ст. 12 КК України належить до категорії тяжких злочинів, за ч. 1 ст. 361 КК України, як несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, що згідно з положеннями ст. 12 КК України належить до кримінальних проступків та за ч. 1 ст. 200 КК України, як підробка документа на переказ та його використання, що згідно з положеннями ст. 12 КК України належить до категорії нетяжких злочинів, враховуючи дані про особу винного, його ставлення до скоєного, задовільну характеристику за місцем проживання, приймаючи до уваги наявність двох пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, те, що угода про визнання винуватості може бути укладена в даному провадженні відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, оскільки інкримінованим ОСОБА_4 кримінальним правопорушенням шкоду завдано правам та інтересам потерпілого ОСОБА_6 , який надав письмову згоду прокурору на укладення цієї угоди, - суд висновує про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, за ч.1 ст. 361 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, за ч.1 ст. 200 КК України у виді штрафу у розмірі 3 000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень 00 копійок. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно слід призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки суд дійшов висновку, що призначення такого покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, дане покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, що створить у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

IV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Судом установлено, що ухвалою слідчого судді Таращанського районного суду Київської області від 24.02.2024 в цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування, тобто до 24.04.2025, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи клопотання прокурора та позицію учасників кримінального провадження, суд не вбачає підстав для зміни цього запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_6 завдана майнова шкода на суму 3600 (три тисячі шістсот) гривень 00 копійок, яка відшкодована, потерпілий не має до обвинуваченого претензій матеріального або морального характеру. Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 200 КК України, відповідно до ст.ст. 50-52, 65-67, 75, 76 КК України, ст.ст. 8-11, 22, 24, 26, 27, 100, 124, 176-179, 194, 367-371, 373, 374, 394, 468, 469, 472-476 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 05 березня 2025 року між прокурором у кримінальному провадженні - начальником Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000013, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.01.2025.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України, за ч. 1 ст. 361 КК України та за ч. 1 ст. 200 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років;

- за ч. 1 ст. 361 КК України у виді обмеження волі строком 2 (два) роки;

- за ч. 1 ст. 200 КК України у виді штрафу в розмірі три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень 00 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити попередній особисте зобов`язання, з покладенням обов`язків: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи - зі строком дії обов`язків до набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копію повного тексту вироку негайно після проголошення його резолютивної частини в порядку ч. 15 ст. 615 КПК України вручити обвинуваченому, прокурору та іншим учасникам судового провадження.

Вирок проголошено 05.03.2025 негайно після виходу суду з нарадчої кімнати.

Головуючий
суддя Таращанського районного суду
Київської області ОСОБА_10