Справа № 509/7519/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Овідіополь, в режимі відеоконференції, клопотання слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого з процесуальним керівником - прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, громадянина України, з середньо освітою, холостого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період на посаді стрільця ІНФОРМАЦІЯ_3 у званні молодшого сержанта у в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого і проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Слідчим відділом слідчого відділу Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000162, відомості по якому внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 07.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

23.03.2022 відповідно до Указу президента України від 24.02.2022 р. № 69/2022 та набуття чинності Указу президента «Про загальну мобілізацію» та виконання вимог мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних Сил України № 32/321/501/13т, молодшого сержанта ОСОБА_7 призвано

на службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_8 від 23.03.2022 р. № 3 солдата запасу ОСОБА_7 призначено на посаду бойового медика стрілецького взводу стрілецької роти ВЧ НОМЕР_1 .

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_8 від 23.03.2022 р. № 4 солдата ОСОБА_7 зараховано до списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 , на підставі рапорту про прийом справ та посади солдата

ОСОБА_7 (вх. № 134 від 23.03.2022).

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_10 від 26.07.2023 р. № 205 солдата ОСОБА_7 призначено на посаду стрільця стрілецького відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 ВЧ НОМЕР_1 .

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_10 від 25.11.2023 р. № 596 «Про призначення службового розслідування» було призначено службове розслідування за фактом не прибуття молодшого сержанта ОСОБА_7 призначено на посаду стрільця стрілецького відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 ВЧ НОМЕР_1 , до місця несення служби.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_10 від 24.12.2023 р. № 168 «Про результати службового розслідування» було наказано передати матеріли службового розслідування органам досудового розслідування.

Так, молодший сержант ОСОБА_7, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи її на посаді стрільця ІНФОРМАЦІЯ_3 військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 58, 59, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану 25.11.2023 р. не прибув вчасно на службу без поважних причин після завершення відпустки за сімейними обставинами, яка була йому надана в період часу з 13.11.2023 р. на 10 днів до 24.11.2023 р. місця виконання бойового завдання до військової частини НОМЕР_1 в районі АДРЕСА_2 , та ухиляється від проходження військової служби до теперішнього часу, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з обов`язками військової служби.

19.09.2024 відносно ОСОБА_7 винесено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

У зв`язку із не встановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 , 20.09.2024 р. він оголошений у розшук та досудове розслідування зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

23.09.2024 р. слідчим суддею Овідіопольського районного суду Одеської області винесено ухвалу про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

22.10.2024 р. о 11 годин 10 хвилин ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 191 КПК України на підставі ухвали слідчого судді Овідіопольського райсуду Одеської області та в цей же день досудове розслідування

відновлено.

22.10.2024 р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, а саме: Повідомленням командира в/ч НОМЕР_1 від 31.12.2023 р. про вчинення кримінального правопорушення; Копією матеріалів службового розслідування відносно військовослужбовця ОСОБА_7 ; Копією наказу про призначення ОСОБА_7 до складу ВЧ НОМЕР_1 ; Копією заяви ОСОБА_7 про зарахування до списків ВЧ НОМЕР_1 ; Копією рапорту про прийняття справ та посади в ВЧ НОМЕР_1 ; Медичною характеристикою ОСОБА_7 ; Довідкою про нарахування грошового забезпечення військовослужбовцю ОСОБА_7 ; Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; Протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; Результатами ВЛК ОСОБА_7 ; Відповідями на запити ВЧ НОМЕР_1 ; Обліковою карткою до військового квитка ОСОБА_7 ; Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 22.10.2014 р.

23.10.2024 слідчим суддею Овідіопольського райсуду Одеської області винесено ухвалу про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», на строк до 12:24 год. 21.12.2024 р.

Ухвалою Овідіопольського райсуду Одеської області від 21.11.2024 р. в задоволенні клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності в рамках кримінального провадження № 0000162 від 07.02.2024 р. у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та закриття кримінального провадження - відмовлено, а також відмовлено в задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_16 про закриття кримінального провадження № 0000162 від 07.02.2024 р. за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України у зв?язку з відсутністю події та складу кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 16.12.2024 р. підозрюваному ОСОБА_7 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 12:24 год. - 08.01.2025 р. без визначення розміру застави.

У зв`язку з наведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_7 не пов`язаний з позбавленням волі, в подальшому, може вплинути на проведення повного та неупередженого досудового розслідування кримінального провадження і не забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов?язків, а тому слідчий та прокурор просили суд, продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 без визначення розміру застави до 60 днів, але в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, який складає до його спливу 12 днів, у строк якого не враховувати відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, клопотання про що вони просили задвольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання слідчого заперечували з підстав не доведення слідчим ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому просили суд, застосувати до підозрюваного міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши надані докази, суд дійшов наступних висновків.

Стаття 197 КПК України передбачає - строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Приписами ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

За загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п. 4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Дії солдата ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п?яти до десяти років.

22.10.2024 р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану

Строки тримання під вартою ОСОБА_7 по кримінальному провадженню за № 0000162 від 07.02.2024 р. закінчуються 08.01.2025 р.

Однак завершити досудове розслідування до зазначеного строку не надається можливим, оскільки необхідно отримати відповіді з військових частин НОМЕР_1 та 4114 щодо законності перебування ОСОБА_7 на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 , а також отримати належним чином завірену копію особової справи з в/ч НОМЕР_2 , провести ряд інших слідчих (розшукових) дій, необхідність в яких може виникнути за результатами отриманої інформації; виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти та вручити підозрюваному та його захиснику обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування.

Провести вказані вище слідчі дії у передбачений законом строк не надається можливим.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим клопотання слідчого про необхідність продовження строків тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки застосування менш суворих запобіжних заходів може виявитися недостатнім для запобігання існуючим ризикам, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ, беручи до уваги приписи п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, відповідно яких під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховані судом при обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , а саме : ризик можливого переховування останнього від органу досудового розслідування та суду, є те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним (позбавлення волі від п`яти до десяти років позбавлення волі) дає підстави вважати суду, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, по вказаному кримінальному провадженню, оскільки їх покази визначальними y кримінальному провадженні, та останні є співслужбовцями підозрюваного. Крім того, з метою приховування своєї злочинної діяльності, ОСОБА_7 може впливати на зазначених осіб, щоб ті утримались від спілкування з правоохоронними органами та судом. Також, ОСОБА_7 має доступ до зброї, що

може призвести до її використання для впливу на свідків шляхом залякування та погрозою застосування насильства, що може мати наслідки унеможливлення надання показів як органу досудового розслідування, так і суду.

Ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 16.12.2024 р. підозрюваному ОСОБА_7 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 12:24 год. - 08.01.2025 р. без визначення розміру застави.

Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_7 , знаходячись на волі, з метою уникнення відповідальності за скоєний ним злочин, може переховуватися від органів слідства та/або суду, у будь-який спосіб незаконно впливати на свідків, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, так як з огляду на обставини скоєння кримінального правопорушення, ОСОБА_7, на думку суду, схильний до протиправної діяльності та неможливість запобігання ризикам передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м?яких запобіжних заходів.

З огляду на викладене, суд вважає, що зазначені прокурором та слідчим ризики існують до сьогодні, в зв`язку з чим є доцільним продовження строків тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою без визначення розміру застави до 60 днів, але в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, який складає до його спливу 12 днів, у строк якого не враховувати відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України.

Керуючись ст.ст. 40,131,132,176-178,197,199 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 12:24 год. 27 лютого 2025 року без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, у строк якого не враховувати відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України.

Ухвала слідчого судді припиняє свою дію 27 лютого 2025 року о 12:24 год.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі п`яти днів з дня її оголошення, а іншими особами з дня її отримання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1