Номер провадження:1-кп/521/23/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2024 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з секретарем ОСОБА_4 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Врадіївки, Врадіївського району Миколаївської області, громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , зсередньо-спеціальною освітою, заміжньої, маючої малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, колегія суддів
В С Т А Н О В И Л А:
Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_9 , згідно наказу № 97/2-ок від 08.10.2007 року, була прийнята на посаду бухгалтера-касира з окладом згідно штатного розкладу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма ЄВГО», 08.10.2007 року приступила до виконання своїх обов`язків.
Згідно п. 1 «працівник, який обіймає посаду бухгалтера-касира, виконуючий роботу, яка безпосередньо пов`язана зі зберіганням, обробкою матеріальних цінностей (грошових коштів) приймає на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення зберігання відданих йому підприємцем матеріальних цінностей...»
3 08.10.2007 року по 16.06.2009 року в ВАТ «Фірма ЕВГО» на посаді бухгалтера-касира працювала ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Згідно договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 24.10.2007 року ОСОБА_9 виконувала роботу, пов`язану зі зберіганням, обробкою матеріальних цінностей (грошових коштів) каси центральної бухгалтерії.
Так в період часу з 01.04.2008 року по 22.04.2009 року ОСОБА_9 будучи матеріально відповідальною особою - бухгалтером-касиром ТОВ «Фірма Євго», з метою присвоєння чужого майна, знаходячись на своєму робочому місці за адресою: пл. Незалежності 2, у м. Одесі, незаконно присвоїла грошові копти із каси підприємства, отриманні нею від касирів ПАТ «Фірми Євго» в сумі 733 000 гривень, не перерахувавши їх на розрахунковий рахунок АБ «Південний».
Таким чином, ОСОБА_9 обвинувачується в привласненні чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене в особливо великих розмірах, за ознаками правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Під час судового розгляду, після реєстрації шлюбу ОСОБА_10 перейшла на прізвище чоловіка та отримала паспорт, на теперішній час, ПІБ обвинуваченої ОСОБА_11 .
Захисник в судовому засіданні вважав клопотання обґрунтованим, просив звільнити від кримінальної відповідальності його підзахисну та закрити кримінальне провадження.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 клопотання підтримала та просила задовольнити, а кримінальне провадження за її обвинуваченням закрити.
При цьому обвинувачена зазначила, що згоду на закриття кримінального провадження вона надає добровільно та без примусу, їй зрозуміла суть обвинувачення, підстави та наслідки звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження. Просив колегію суддів вирішити питання долі речових доказів, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат.
Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження та заслухавши думку учасників провадження, колегія суддів вважає, що клопотання сторони захисту підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Якщо строк давності сплив, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.
З обвинувального акту вбачається, що обвинуваченій ставиться у провину вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Так, відповідно до положень ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло 15 (п`ятнадцять) років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
Початком перебігу строку давності у даному провадженні, згідно обвинувального акту, є 22.04.2009 року, і ця обставина сторонами не заперечується.
З огляду на наведене з цього часу минуло більше 15 (п`ятнадцяти) років, тобто у даному кримінальному провадженні, закінчився диференційований строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 49 КК України.
Разом з цим, колегія суддів дослідивши раніше долучені стороною обвинувачення матеріали встановила, що під час досудового розслідування ОСОБА_8 була оголошена у розшук протягом 9-ти днів, що підтверджується постановою слідчого прокуратури Малиновського району м. Одеси ОСОБА_12 від 26.01.2011 року про оголошення в розшук та постановою слідчого прокуратури Малиновського району м. Одеси ОСОБА_12 від 04.02.2011 року про скасування постанови про зупинення досудового розслідування.
Однак, колегія суддів звертає увагу, що з моменту вчинення інкримінованого злочину сплив загальний для всіх злочинів п`ятнадцятирічний строк, передбачений ч. 2 ст. 49 КК України (який застосовується до особи в разі зупинення перебігу строку давності).
Даних про те, що в період перебігу строку давності у даному провадженні обвинуваченою ОСОБА_8 було вчинено нове кримінальне правопорушення в рамках іншого кримінального провадження, колегії суддів не надано та матеріали справи не містять.
Інкриміноване обвинуваченій кримінальне правопорушення не відноситься до переліку правопорушень, зазначених в ч.ч. 5, 6 ст. 49 КК України.
Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 17.06.2020 року у справі №598/1781/17 звернуто увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття, визнання вини.
При цьому, невизнання обвинуваченою ОСОБА_13 вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за наявності її згоди на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, за умови роз`яснення їй змісту, наслідків звільнення і права заперечувати проти закриття провадження, не є підставою для відмови у задоволенні клопотання (що узгоджується з висновками постанова Верховного Суду від 29.07.2021 року у справі №552/5595/18).
Обвинувачена ОСОБА_8 , якій були роз`яснені наслідки звільнення від кримінальної відповідальності за закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, надала свою згоду та наполягала на закритті кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.
Отже, встановивши наявність усіх передбачених законом підстав, зясувавши позицію обвинуваченої ОСОБА_8 , впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, колегія суддів приходить до висновку що клопотання захисника підлягає частковому задоволенню, а обвинувачена ОСОБА_8 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно неї, в силу п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, підлягає закриттю.
У даному провадженні потерпілим ПАТ «Фірма Євго» до обвинуваченої ОСОБА_8 заявлено цивільний позов (з уточненням) із вимогою стягнути з останньої шкоди завданої злочином на суму 733 000 (сімсот тридцять три тисячі) гривень з урахуванням індексу інфляції, а також стягнути 3 (три) відсотки річних від грошової суми в розмірі 733 000 (сімсот тридцять три тисячі) гривень з 21.04.2009 року по день розгляду справи.
Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31 березня 1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної школи у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.
В такому випадку, у зв`язку із закриттям кримінального провадження, колегія суддів позбавлена можливості розглянути та вирішити цивільний позов потерпілого ПАТ «Фірма Євго», даний цивільний позов слід залишити без розгляду та роз`яснити потерпілому, що він має право вирішити його у порядку цивільного судочинства.
Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна не застосовувались.
Питання щодо долі речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Закриття кримінального провадження стосовно особи з нереабілітуючих підстав не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз (Постанова ККС ВС від 1 лютого 2024 року у справі № 930/497/23 (провадження № 51-4798км23).
Отже, процесуальні витрати у даному провадженні на залучення експертів на загальну суму 8213 (вісім тисяч двісті тринадцять) гривень 48 (сорок вісім) копійок слід стягнути зі ОСОБА_8 .
На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 284-286, 350, 372 КПК України, колегія суддів
Уточнений цивільний позов ПАТ «Фірма Євго» до обвинуваченої ОСОБА_8 про стягнення завданої шкоду у сумі 733 000 (сімсот тридцять три тисячі) гривень з урахуванням індексу інфляції, а також 3 (трьох) відсотків річних від грошової суми в розмірі 733 000 (сімсот тридцять три тисячі) гривень з 21.04.2009 року по день розгляду справи - залишити без розгляду, роз`яснивши потерпілому його право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.
Стягнути зі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів на загальну суму 8213 (вісім тисяч двісті тринадцять) гривень 48 (сорок вісім) копійок.
Речові докази, відповідно до постанови слідчого прокуратури Малиновського району м. Одеси ОСОБА_12 від 17.01.2012 року - зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд міста Одеси протягом семи днів з дня її проголошення.
Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2