13.12.2012 Справа № 1013/6459/2012
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2012 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калинівки Вінницької області, громадянина України, українця, непрацюючого, неодруженого, освіта середня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 , 16.03.2012, близько 14.20 год., знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , де він проживав, зайшов до кімнати вказаної квартири, де проживають ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , де помітив два ноутбуки та нетбук належні останнім. Саме в цей час у ОСОБА_6 виник умисел на незаконне заволодіння вказаними речами. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, та знаходячись в кімнаті зазначеної квартири, ОСОБА_6 умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку ноутбуку марки HP Pavillion DV6-3015 вартістю 7 000,00 грн., належного ОСОБА_7 , ноутбуку марки HP Pavillion DV6-3015 вартістю 7 000,00 грн.. належного ОСОБА_9 , та нетбуку марки HP Compaq Mini CQ10-405SR вартістю 3 500,00 грн., належного ОСОБА_8 , якими розпорядився на власний, чим спричинив вищезазначеним особам матеріальну шкоду на загальну суму 17 500,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю і дав показання про те, що з початку 2012 року він проживав за адресою: АДРЕСА_4 . 16.03.2012 він поїхав до м. Ірпеня Київської області, в квартиру, де він на той час проживав, щоб забрати звідти свої речі, так як мав намір переїжджати з тієї квартири. В даній квартирі мається три кімнати, в яких проживали вісім чоловік та він. Їх кімнати зачинялися дверима, які обладнані замками, але вони їх зачиняли дуже рідко та часто заходили однин до одного. В одній з кімнат, яка на замок не зачиняється, проживали ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які являються студентами НУДПСУ. 16.03.2012, близько 14.20 год., він прийшов до вказаної квартири, де були відчинені двері, і він подумав, що хтось є вдома, але походивши по кімнатам, він в квартирі нікого не виявив. Потім він зайшов до кімнати вищевказаних хлопців та побачив, що на столі лежить один ноутбук та один нетбук, а на тумбі в кімнаті лежить ще один ноутбук. В цей момент він вирішив викрасти дані ноутбуки. Він зібрав дані речі, та поклав собі до рюкзака, який мав з собою, та вийшов з квартири і поїхав до м. Києва до свого знайомого ОСОБА_13 , який проживає в м. Києві. Зайшовши до ОСОБА_13 , він попросив його потримати в себе вдома належні йому три ноутбуки, які знаходяться в несправному стані, і які він пізніше забере. Того ж дня йому зателефонував ОСОБА_14 , з яким він проживав в кімнаті квартири, яку знімав, та повідомив, що в них в квартирі сталася крадіжка і попросив його приїхати до них завтра. 17.03.2012, близько 12.00 год., він приїхав до хлопців, а саме до ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які розповіли, що в них викрали їх ноутбуки, на що він сказав, що до них не приходив за час їх відсутності та нічого не брав, після чого вони викликали працівників міліції, яким він потім зізнався в крадіжці, після чого сам поїхав в м. Київ, до свого знайомого ОСОБА_13 , в якого забрав ноутбуки та привіз до міліції, де в нього їх і вилучили. У скоєному розкаюється, просив суд суворо його не карати та не позбавляти волі.

У зв`язку із повним визнанням підсудним своєї вини у скоєному злочині, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового слідства, дослідження зібраних по справі доказів за згодою учасників процесу було обмежено допитом підсудного, показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, та дослідженням матеріалів справи, що характеризують його особу.

Заслухавши думку прокурора, показання потерпілих та підсудного, вивчивши матеріали справи та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що винні дії підсудного ОСОБА_6 віднесено до суспільно-небезпечних діянь, відповідальність за які передбачена Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Органом досудового слідства дії підсудного ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Суд вважає таку кваліфікацію правильною, оскільки умисні дії підсудного ОСОБА_6 виражаються у таємному викраденні, тобто непомітно від власників, поза їх волею, майна, а саме ноутбуку марки HP Pavillion DV6-3015 вартістю 7 000,00 грн., належного ОСОБА_7 , ноутбуку марки HP Pavillion DV6-3015 вартістю 7 000,00 грн.. належного ОСОБА_9 , та нетбуку марки HP Compaq Mini CQ10-405SR вартістю 3 500,00 грн., належного ОСОБА_8 , та для підсудного було чужим, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Обираючи міру покарання, суд враховує, що підсудний скоїв злочини, який віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують відповідальність підсудного, суд вважає: визнання своєї вини, сприяння розкриттю злочину, каяття, що виражається в поверненні власникам викрадених речей.

Обставин, які обтяжують відповідальність підсудного, судом не встановлено.

За місцем проживання підсудний ОСОБА_6 характеризується позитивно. На обліку у лікаря психіатра, та у лікаря нарколога не перебуває. До кримінальної відповідальності раніше не притягався та засудженим не був.

За даних умов, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, пом`якшуючі відповідальність підсудного обставини, його суспільну небезпечність, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, що виправлення підсудного можливе без ізоляції його від суспільства, тобто без відбування покарання, а тому призначає підсудному покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, оскільки призначення саме такого покарання на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення підсудного та попередження нових злочинів.

Запобіжний захід у відношенні підсудного суд залишає без змін - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Долю речових доказав, суд визначає відповідно до вимог ст. 81 КК України.

Керуючись статтями 323, 324, 327 КПК України, суд,

з а с у д и в :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання по цій статті у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 , повідомляти органи виконання покарання про зміну свого місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до органу виконання покарання.

До вступу вироку у законну силу запобіжний захід відносно підсудного ОСОБА_6 , залишити без змін -підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази по справі, які передані на відповідальне зберігання власникам -залишити власникам.

На вирок до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом 15 діб із моменту проголошення вироку, підсудними в той же строк із моменту отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1