УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2025 Справа №607/5596/24 Провадження №1-кп/607/484/2025

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі кримінальне провадження №0002566, дані про яке 01.11.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002566 від 01.11.2023 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.08.2024 у вказаному кримінальному провадженні призначено судовий розгляд.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання у вказаному кримінальному провадженні, призначеного на 12 год. 00 хв. 13.03.2025, що стверджується наявною у матеріалах судового провадження розпискою, обвинувачений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, із заявою про відкладення судового засідання до суду не звертався.

В судовому засіданні прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 зазначила про наявність підстав для накладення на обвинуваченого ОСОБА_4 грошового стягнення.

Заслухавши доводи прокурора та вивчивши кримінальне провадження в частині щодо неявки обвинуваченого ОСОБА_4 в судове засідання, суд доходить такого висновку.

Згідно з п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України, обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у визначений строк заздалегідь повідомити про це суд.

За змістом ч. 2 ст. 318 КПК України явка обвинуваченого у судове засідання є обов`язковою.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є накладення грошового стягнення.

Положеннями ст. 144 КПК України передбачено, що грошове стягнення може бути накладено на учасників кримінального провадження у випадках та розмірах, передбачених цим Кодексом, за невиконання процесуальних обов`язків. Грошове стягнення накладається: під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням слідчого, прокурора чи за власною ініціативою, а під час судового провадження - ухвалою суду за клопотанням прокурора чи за власною ініціативою.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КПК України, якщо обвинувачений, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик суду.

За змістом ч. 1 ст. 323 КПК України суд, у разі нез`явлення у судове засідання обвинуваченого вживає заходів для забезпечення до прибуття його до суду та має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 146 КПК України суд, встановивши, що особа не виконала покладений на неї процесуальний обов`язок без поважних причин, накладає на неї грошове стягнення.

Судом встановлено, що про дату, час і місце проведення судового засідання у даному кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_4 був достеменно обізнаний, зважаючи на наявну в матеріалах судового провадження розписку, втім в судове засідання останній не з`явився, причин своєї неявки не повідомив.

За таких обставин та враховуючи неявку обвинуваченого ОСОБА_4 в судове засідання без поважних причин, що призводить до затягування розгляду кримінального провадження та свідчить про нехтування обвинуваченим своїм процесуальним обов`язком, передбаченим п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України, а також положення статті 129 Конституції України, згідно з якими одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, суд доходить висновку про наявність підстав для накладення на обвинуваченого ОСОБА_4 грошового стягнення у мінімальному розмірі, передбаченому ч. 1 ст. 139 КПК України.

Керуючись ст. ст. 139, 144, 146, 147, 323 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , грошове стягнення у вигляді 0,5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень.

Копію ухвали направити обвинуваченому ОСОБА_4 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у відповідності до ч. 1 ст. 147 КПК України, особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання судом має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення. Клопотання подається суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1