Справа №766/3709/25
н/п 1-кс/766/2371/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання в.о. слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , про застосування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

встановила:

Слідчий у кримінальному провадженні звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 2 місяці в межах строку досудового розслідування.

Обґрунтування клопотання.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 11.03.2025 приблизно о 16.30 годині, перебуваючи на першому поверсі 2-го під`їзду будинку №58, розташованого по вул. Чорноморській у м. Херсон, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень своєму співмешканцю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час словесного конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин нанесла останньому не менше одного удару молотком в область голови чим спричинила останньому відповідно до довідки №1719 від 11.03.2025 виданої КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» ХОР, тілесні ушкодження у вигляді: відкритої проникаючої черепно мозкової травми, забою головного мозку з формуванням контузійних геморогічних вогнищ в правій лобній та скроневій частках, травматичного субарахноїдального крововиливу, пневмоцефалії, перелому кам`янистої частини лівої скроневої кістки з переходом на клиноподібну кістку, отогемолікворею зліва, гемосинус основної пазухи, крововилив в комірки лівого соскоподібного відростку які згідно п. 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р. відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

В ході розслідування кримінального правопорушення, 12.03.2025 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Херсон, громадянку України, офіційно не працевлаштовану, фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, повністю підтверджується наступними доказами отриманими під час досудового розслідування, а саме: протоколами огляду місця події від 11.03.2025, 12.03.2025; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідками; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким кримінальним правопорушенням.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

На даний час виникла необхідність у застосуванні стосовно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки встановлені ризики, визначені ст. 177 КПК України, не забезпечать її належну процесуальну поведінку та нададуть підозрюваній можливість уникнути кримінальної відповідальності шляхом: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків, підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного, згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Досудовим розслідуванням, встановлено, кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 є тяжким, у зв`язку з чим підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки розуміє, що за вчинення розслідуваного злочину до неї може бути застосовано покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, що дає підстави вважати, що остання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що в свою чергу дає обґрунтовані підстави стверджувати про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього встановлено, що підозрювана ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки їй відомо місце їх проживання, та у разі незастосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, підозрювана матиме можливість впливати на свідків шляхом примушування їх до зміни наданих раніше показів, з метою уникнення кримінальної відповідальності, що дає обґрунтовані підстави вважати про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також встановлено, що в разі обрання підозрюваній більш м`якого запобіжного заходу, остання матиме можливість навмисно затягувати досудове розслідування, не з`являтися до органу досудового розслідування чи суду та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що дає обґрунтовані підстави вважати про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З метою належного виконання підозрюваною ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків, та запобігання спробам перешкоджання здійснення кримінального правопорушення, наявності факту того, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання нею встановлених судом процесуальних обов`язків та запобігти наведеним ризикам, існує необхідність в обранні стосовно останньої запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , за місцем її фактичного проживання, а саме: АДРЕСА_2 .

Доводи сторін у судовому засіданні.

Прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити та застосувати підозрюваній запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник заперечив проти застосування до його підзахисної запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, просив застосувати нічний домашній арешт та надати можливість виходити вдень, щоб провідувати чоловіка у лікарні, крім того, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зазначив про необґрунтованість ризиків, зазначених у клопотанні.

Підозрювана у судовому засіданні повідомила, що постійно проживає у АДРЕСА_2 , проживає разом із матір`ю чоловіка, якій 83 роки та яка потребує постійного догляду, крім підозрюваної за матір`ю ніхто приглядати не зможе, також має на утриманні двох неповнолітній дітей (12 та 17 років), офіційно не працевлаштована, але підробляє тим, що допомагає людям поприбирати у дворі, посапати. Пояснила, що нікуди тікати не збирається та і не може, ні на кого впливати не буде, активно допомагає слідству. Просила застосувати їй запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Мотивація суду.

Заслухавши думку учасників розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частина 1 ст.181 КПК України передбачає, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Частиною 2 ст.181 КПК України визначено, що домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Відділу поліції № 1 Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000678 від 12.03.2025 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обставини правопорушення детально викладені у клопотанні.

12.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

На даному етапі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які досліджені у судовому засіданні та слідчим суддею під час прийняття процесуального рішення.

У клопотанні вказано, що підозрювана ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність ризику переховування підозрюваною від органу досудового розслідування та суду, враховуючи те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання та не вчинив жодних дій, які б свідчили про її переховування від органів слідства або суду. Підозрювана проживає разом із своїми неповнолітніми дітьми, а також свекрухою, яка потребує постійного догляду, що свідчить про її міцні соціальні зв`язки. Крім того, підозрювана офіційно не працює, тому не має стабільного доходу, який би дав їй можливість матеріально організувати переховування від органів слідства та суду.

На переконання слідчого судді наявність підозри та застосовування будь-якого іншого запобіжного заходу вже є стримуючим фактором від переховування від органу досудового розслідування та суду і належної процесуальної поведінки особи.

Щодо незаконного впливу підозрюваної на свідків, прокурор не обґрунтував і не довів на кого саме зі свідків може впливати підозрювана, в який спосіб підозрювана може чинити тиск на цих свідків та які це може мати наслідки для досудового розслідування. Освітній рівень підозрюваної, відсутність знань в галузі права не надає їй можливості орієнтуватися у змісті показань свідків, значимості їх показань, а відповідно і тиску з метою якось змінити ці покази, щоб вони перестали бути доказами у кримінальному провадженні. Більше того, із пояснень підозрюваної у судовому засіданні вбачається, що вона визнає свою вину та активно сприяє слідству, чого стороною обвинувачення не було спростовано, а тому вплив на свідків з боку підозрюваної є безглуздим.

На переконання слідчого судді існує ризик, визначений п.4 ч.1 ст.177 КК України, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, який полягає не в тому, що зазначено у клопотанні слідчим, а в тому, що ОСОБА_4 через свій емоційний стан та застосування сили, яку вона не розрахувала, створила обставини, що призвели до тілесних ушкоджень такої тяжкості. Вказані обставини вказують на те, що підозрювана не повною мірою може контролювати свою поведінку, може не розуміти необхідність явки до слідчого, значимість проведення слідчих дій, що може перешкоджати кримінальному провадженню.

Щодо покладення обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України:

У зв`язку із обранням підозрюваній запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, та встановлення ризиків кримінального провадження, враховуючи обставини з життя підозрюваної, слідчий суддя вважає за можливе застосувати до підозрюваної домашній арешт, заборонивши їй залишати місце свого проживання в нічний час доби для того, щоб вона мала можливість дбати про своїх неповнолітніх дітей та мати чоловіка, яка потребує постійного догляду, а також мала можливість працевлаштуватися та заробляти на проживання себе та своєї сім`ї. У зв`язку з чим слідчий суддя вважає за необхідне визначити такі обов`язки, які забезпечать встановлені ризики, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження; не відлучатися з м. Херсона без дозволу слідчого, прокурора та суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.

Частина 6 ст.181 КПК України передбачає, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. А у відповідності до ч.7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців.

Керуючись ст.ст.132, 177, 178, 179, 183, 184, 194, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 20-00 години до 06-00 години.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- не відлучатися з м. Херсона без дозволу слідчого, прокурора та суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали до 12 травня 2025 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1