ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ,

розглянувши у судовому засіданні в залі Харківського районного суду Харківської області у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у матеріалах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000412 від 09.11.2024 відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієва, Донецької області, громадянина України,

не одруженого, освіта середня, офіційно

не працюючого, раніше судимого останній раз 19.01.2010 Єнакієвським місцевим судом Донецької області за ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років

1 місяця позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на підставі постанови суду Микитівського районного суду

м. Горлівка, Донецької області від 16.11.2020

на невідбутий строк 6 (шість) місяців 15 (п`ятнадцять) днів, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

08.11.2024 року в денний час доби, ОСОБА_3 перебуваючи разом з ОСОБА_4 на території домоволодіння розташованого

за адресою: АДРЕСА_2 . Під час сварки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи з умислом направленим на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , підійшов до останнього та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки умисно вкусив ОСОБА_4 за ліве вухо при цьому відкусив останньому частку лівої вушної раковини.

Своїми противоправними діями ОСОБА_3 , спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у виді укушеної рани в області зовнішнього краю лівої вушної раковини в верхній третині, які згідно висновку судово-медичної експертизи

№ 12-14/267-3м/24 від 11.11.2024 відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я, відповідно до п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я.

До обвинувального акту додане клопотання прокурора про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини та надав згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт із клопотанням сторін кримінального провадження про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно заяви ОСОБА_3 , щодо визнання ним своєї винуватості, складеної за участі його захисника адвоката ОСОБА_5 , згоден із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений із обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден

на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, який було підписана

в присутності захисника, обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. Також, ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився

на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

З огляду на позицію обвинуваченого, захисника, потерпілого та прокурора, враховуючи положення ст. ст. 381-382 КПК України, суд приходить до висновку про наявність законодавчо визначених підстав для розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні

за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Згідно з ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди

із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди

із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування,

у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду.

У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів

на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування

за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, а саме як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини,

що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення у формі проступку, раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, на військовому обліку

не перебуває, не є інвалідом.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання, відповідно до ст. 56 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, пом`якшуючі обставини, відсутність обставин, які обтяжують покарання, наведені вище дані про особу обвинуваченого, те що він раніше судимий, не працює, щиро розкаявся у вчиненому,

та приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді громадських робіт у межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України, і саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обмежень для призначення даного виду покарання судом не встановлено.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Міра запобіжного заходу органом досудового розслідування ОСОБА_3

не обиралась, необхідності в її застосуванні при судовому провадженні не вбачається.

Речові докази, по даному кримінальному провадженню відсутні.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 302, 349, 370, 371, 381, 382 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт строком на 150 (сто п`ятдесят) годин.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів

у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_7