СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/901/25
ун. № 759/2495/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002757 від 29.08.2024, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України;

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002757 щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, захисник та обвинувачений вважали можливим призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту.

Разом з тим, прокурор подав клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 , яке обґрунтоване зберіганням ризиків, визначених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою та подав клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання або домашній арешт. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що командир військової частини НОМЕР_1 погодив кандидатуру ОСОБА_3 для здійснення його прямої мобілізації на вакантну посаду стрільця.

Обвинувачений підтримав думку захисника та просив змінити йому запобіжний захід.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

Вказане кримінальне провадження за підсудністю підлягає розгляду Святошинським районним судом міста Києва.

Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження немає.

Обвинувальний акт та додатки до нього складені у відповідності до вимог КПК України, при затвердженні прокурором обвинувального акту дотримані вимоги закону.

За таких обставин є достатні підстави для призначення даного обвинувального акту до судового розгляду, яке належить здійснити суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

При вирішенні клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, судом встановлено, що ОСОБА_3 , обвинувачується за ч. 1 ст. 263 КК України в тому, що він у невстановлений час, але не пізніше 14 год. 00 хв. 15.11.2024, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, незаконно, за невстановлених обставин придбав дві оборонні осколкові ручні гранати «Ф-1», уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ-2, уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ, які є конструктивними частинами бойових припасів, а саме - ручних гранат РГД-5, Ф-1, та РГ-42, стрілецький автомат Калашникова моделі «АК-12», № НОМЕР_2 калібру 5,45x39, який є нарізною вогнепальною зброєю, 110 патронів, що належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45x39, неостаточно споряджену протипіхотну осколкову міну направленого ураження НОМЕР_4 Claymore, яка є конструктивною частиною боєприпасу та без передбаченого законом дозволу зберігав їх за місцем свого проживання, а також за невстановлених обставин придбав 147 (сто сорок сім) патронів, що належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45x39, та без передбаченого законом дозволу зберігав їх у автомобілі марки «Міцубіші» з номерним знаком « НОМЕР_3 ».

Крім цього, ОСОБА_6 обвинувачується за ч. 1 ст. 309 КК України в тому, що він не пізніше 13 год. 00 хв. 15.11.2024 за невстановлених обставин, з метою особистого вживання без мети збуту, незаконно придбав речовину рослинного походження, яка містить наркотичний засіб, обіг яких обмежено - канабіс масою 18,13 г, та яку для подальшого вживання без мети збуту, без передбаченого законом дозволу зберігав за місцем свого проживання.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 16.11.2024 до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 10.01.2025 строк тримання під вартою продовжено до 15.02.2025 та визначено заставу, як альтернативний запобіжний захід, у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908400 гривень.

Оцінюючи доводи прокурора про збереження ризиків, суд приймає до уваги те, що ОСОБА_6 обвинувачується, окрім ч. 1 ст. 309 КК України, що відноситься до кримінальних проступків, за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за вчинення якого передбачена у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Наведена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини, викладеною у п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» та п. 36 у справі «Москаленко проти України» де зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Враховуючи тяжкість інкримінованого злочину, існує реальний ризик залишення обвинуваченим місця проживання в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності. Відтак суд вважає доведеним збереження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з цим, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризиків незаконного впливу на свідків в даному кримінальному провадженні, враховуючи характер інкримінованих обвинуваченому дій та їх мотивів. Даний ризик є реальним, оскільки обвинувачений, перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання свідків, допит яких судом ще не проведений з огляду на стадію кримінального провадження, може незаконно впливати на них, змушуючи змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі показань. Тому на даній стадії кримінального провадження ризики впливу на свідків зі сторони обвинуваченого є реальними.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, також зберігається, оскільки обвинувачений, перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції.

Також суд вважає, що ризики вчинення ОСОБА_7 інших правопорушень також зберігаються з огляду на те, що він обвинувачується у вчиненні 2 різних кримінальних правопорушень, які вчинялися протягом невстановленого часу, і були припинені шляхом примусового виявлення та вилучення працівниками правоохоронного органу предметів, обіг яких заборонений без відповідного дозволу. Тому ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, також зберігається на даний час.

Обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_8 судом на даному етапі не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України обвинувачений є особою, до якої може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Суд вважає, що на даній стадії провадження лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який хоча і є винятковим, проте, враховуючи встановлену сукупність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які продовжують існувати та не зменшилися, спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

При цьому, за встановлених у судовому засіданні обставин, суд дійшов висновку, що доводи захисника, викладені у клопотанні про зміну запобіжного заходу, є необґрунтованими, оскільки відсутні підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, зокрема й домашній арешт за адресою проживання ОСОБА_8 можуть у цій конкретній справі запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Визначаючи розмір застави, суд згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України враховує обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан обвинуваченого, інші дані про його особу, доведені ризики, бере до уваги приписи ч. 5 ст. 182 КПК України та вважає, що на даному етапі достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків може застава у розмірі 250 (двісті п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у зв`язку з чим зменшує розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, до вказаного розміру.

За приписами ч. 4 ст. 202 КПК України у моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави суд на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду і покладає на нього обов`язки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 194, 197, 199, 314-316, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду міста Києва (м. Київ, вул. Я.Коласа, 27-А) на 14 год. 00 хв. 13 лютого 2025 року.

Кримінальне провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати прокурора, захисника, доставити обвинуваченого.

Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого - задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 04 квітня 2025 року (включно).

Одночасно визначити заставу обвинуваченому ОСОБА_3 у розмірі 250 (двісті п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 757 000 (сімсот п`ятдесят сім тисяч) гривень 00 копійок.

Застава у визначеному розмірі може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду міста Києва за такими реквізитами: код отримувача (код ЄДРПОУ) 26268059, банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО): 820172; рахунок отримувача UA1012089.

У разі внесення застави на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 прибувати за кожною вимогою до суду і покласти на нього на два місяці такі обов`язки:

1)прибувати до суду за викликом;

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

3)повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4)утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин кримінального правопорушення;

5)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому та заставодавцю, що після звільнення ОСОБА_3 з-під варти у зв`язку з внесенням застави в разі невиконання ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків застава може бути звернена в дохід держави, до обвинуваченого може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1