ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1145/25 Справа № 192/2934/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2024 року про задоволення подання установи про звільнення від покарання відповідно до ч.2 ст.74 Кримінального кодексу України (далі- КК),-

встановила:

10 жовтня 2024 року до Солонянського районного суду Дніпропетровської області надійшло подання начальника ДУ Солонянська виправна колонія (№ 21) ОСОБА_8 про приведення покарання засудженого ОСОБА_7 у відповідність до Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 09.08.2024.

Ухвалою місцевого суду подання начальника ДУ Солонянська виправна колонія (№ 21) було задоволено та постановлено негайно звільнити ОСОБА_7 від покарання, призначеного вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2023 року, зміненого ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 жовтня 2023

року за ч.ч.2,3 ст. 185 КК України.

Не погодившись з рішенням суду засудженим ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, оскільки йому не зрозуміло, чому в ухвалі суду вказано про необхідність його негайного звільнення, однак адміністрація колонії повідомила засудженого, що йому лише зменшили призначене покарання на місяць.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши засудженого, який прохав задовольнити його апеляційну скаргу та звільнити від подальшого відбування покарання або зменшити строк відбування покарання; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повністю дотримано зазначених вимог кримінального процесуального закону.

Мотивуючи своє рішення про задоволення подання начальника установи суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2023 року, зміненого ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року, яким він засуджений за вчинення 27 травня 2019 року, 05 червня 2019 року кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст. 185 КК України, а саме крадіжок на суми 760 грн. 00 коп. та 1494 грн 50 коп., відповідно.

Так, як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29.12.2021 за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання у виді 6 місяців позбавлення волі за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29.01.2021 та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. На підставі ст. 71, ч.3 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком, повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 09.02.2021 та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців та штраф 850 грн., який ухвалено виконувати самостійно.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29.12.2022 вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 грудня 2021 року змінено та ухвалено вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч.1 ст. 71, ч.3 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання у виді 6 місяців позбавлення волі за вироком Верхньодніпровського

районного суду Дніпропетровської області від 29.01.2021 року та повністю приєднано покарання за вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 09.02.2021 у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, призначивши остаточне покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців та штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, який виконувати самостійно.

Крім того, ОСОБА_7 засуджений вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 27.07.2023 за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, частково приєднано покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29.12.2021, зміненого ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29.12.2022, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 7 місяців та штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, який виконується самостійно.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.10.2023 вирок Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 27.07.2023 змінено в частині призначення покарання та постановлено вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяці. На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за чим вироком та за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29.12.2021, зміненого ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29.12.2022, визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 7 місяців та штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, який виконувати самостійно.

З 09.08.2024 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 (далі Закон № 3886-ІХ).

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції, якою збільшено розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який застосовується для визначення кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення.

При цьому, місцевим судом було враховано правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суд, який мітиться у Постанові від 07.10.2024 року у справ № 278/1566/21, згідно якого Закон № 3886-ІХ є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового

мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2019 року в сумі 1921 грн. Отже, податкова соціальна пільга у 2019 році складала 960,50 грн.

Таким чином, відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2019 році становила 1921 грн.

Отже, оскільки вартість майна, у викрадені якого визнано винуватим ОСОБА_7 за вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 27.07.2023, зміненого ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.10.2023, складає 760 грн. 00 коп. та 1494 грн. 50 коп., суд першої інстанції дійшов до правильних висновків про необхідність звільнення ОСОБА_7 від покарання, призначеного вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 27.07.2023, зміненого ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.10.2023 за ч.ч.2,3 ст. 185 КК України.

З такими висновки місцевого суду погоджується й суд апеляційної інстанції, оскільки вони ґрунтуються на нормах чинного законодавства та узгоджуються з правозастосовної практики ККС ВС.

Що стосується апеляційних доводів ОСОБА_7 про необхідність негайного його звільнення з місць позбавлення волі, то вони є не спроможними, оскільки покарання, призначене йому вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 29.12.2021, зміненого ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29.12.2022 року, у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців та штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який виконується самостійно, засудженим ще не відбуто.

З огляду на вищенаведене колегія суддів дійшла висновків про те, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а ухвала Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2024 року є законною, обґрунтованою та відповідає вимогам ст.370 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 та 418, 419 КПК, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2024 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її оголошення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4