Справа № 541/4349/24
Провадження № 1-кп/541/385/2024
У Х В А Л А

Іменем України

02 грудня 2024 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Миргород в режимі відеоконференції клопотання прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному проваджені, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000358 від 14.11.2024 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Решетилівка Полтавської області, громадянина України, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.12.2022 № 158, солдата ОСОБА_4 , з 21.12.2022 призначено на посаду старшого стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони, ВОМ -100868А, шпк - «старший солдат» та останній вважається таким, що з 20.12.2022 справу та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Відповідно до приписів ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на момент вчинення злочину, старший солдат ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації.

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують старшого солдата ОСОБА_4 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548- XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-ХІУ, старший солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Пунктом 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Старший солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІУ, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-ХІУ, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан, який продовжено станом на теперішній час.

Так, старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді стрільця-помічника гранатометника відділення охорони взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників 30.04.2024, приблизно о 15 год 00 хв., самовільно залишив місце дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 та перебував поза її межами, при цьому час проводив на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину НОМЕР_1 , або звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_4 , умисно, самовільно залишив місце дислокації військової частини НОМЕР_1 , без поважних причин, в умовах воєнного стану та незаконно перебував за її межами з 30.04.2024, понад три доби, до його самостійного прибуття та звернення до правоохоронного органу - Державного бюро розслідувань 14.11.2024.

Вказані протиправні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, вчиненому в умовах воєнного стану.

14.11.2024 ОСОБА_4 добровільно звернувся до прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону із клопотанням про намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби.

Командиром військової частини № НОМЕР_2 Національної гвардії України надано письмову згоду на продовження проходження військової служби ОСОБА_4 .

У зв`язку із наведеним прокурор на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, звернувся до суду із клопотанням про звільнення ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000358 від 14.11.2024.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини та просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, відповідно до ч.5 ст. 401 КК України та закрити кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання прокурора, просив суд задовольнити вказане клопотання та звільнити його від кримінальної відповідальності, а провадження закрити, оскільки бажає продовжити військову службу у військовій частині.

Заслухавши учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, та подані матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КПК України, встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Положеннями п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Згідно ч. 1 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Як вбачається з ч. 2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Судом встановлено, що Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та продовжує дію і на момент розгляду даного клопотання судом.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

З письмової згоди підозрюваного на звільнення від кримінальної відповідальності вбачається, що військовослужбовець ОСОБА_4 виявив бажання та намір продовжити військову службу.

З письмової згоди командира військової частини № НОМЕР_2 Національної гвардії України полковника ОСОБА_5 від 18 листопада 2024 року за №6/52/12-5457 вбачається, що військовослужбовець ОСОБА_4 може продовжити проходження військової служби у військовій частині № НОМЕР_2 Національної гвардії України.

Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності, зокрема, за статтями 407, 408 КК України не притягувався, добровільно висловив своє бажання продовжити військову службу, наявність письмової згоди командира військової частини НОМЕР_3 НОМЕР_2 Національної гвардії України на продовження проходження військової служби ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, та закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358 від 14.11.2024.

При цьому судом роз`яснено підозрюваному ОСОБА_4 суть підозри, підстави звільнення від кримінальної відповідальності, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цих підстав. Суд приймає до уваги, зокрема, що підозрюваний не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з наведених вище підстав. Судом з`ясовано, що підозрюваний розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, можливості проведення судового розгляду кримінального провадження з ухваленням судового рішення по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 5 ст. 401 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 288, 370, 371, 372, 392, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358 від 14.11.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зобов`язати командира військової частини № НОМЕР_2 Національної гвардії України після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно призначити ОСОБА_4 на військову службу у військовій частині № НОМЕР_2 Національної гвардії України, а ОСОБА_4 , після набрання такою ухвалою законної сили не пізніше 72 годин прибути до військової частини № НОМЕР_2 Національної гвардії України для проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини № НОМЕР_2 Національної гвардії України повідомити Миргородський міськрайонний суд Полтавської області та

Полтавську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Центрального регіону

про прийняття ОСОБА_4 для проходження військової служби.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1