Сарненський районний суд
Справа № 572/563/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2025 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни клопотання ДУ «Катеринівська виправна колонія № 46» про приведення у відповідність до законодавства вироку щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , засудженого :

вироком Миколаївського міськрайонного суду Львівської області від 13 червня 2023 року за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі;

вироком Франківського районного суду м.Львова від 27 вересня 2022 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

вироком Личаківського районного суду м.Львова від 04 лютого 2022 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі;

вироком Залізничного районного суду м.Львова від 20 грудня 2021 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 9 місяців позбавлення волі;

вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 17 листопада 2021 року за ч.1 ст.162, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 2 місяця позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.71 КК України остаточне покарання 4 роки 4 місяці позбавлення волі;

вироком Галицького районного суду м.Львова від 16 листопада 2021 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі;

вироком Галицького районного суду м.Львова від 07 липня 2021 року, зміненого ухвалою Львівського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року за ч.4 ст.358, ст.69-1, ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі;

вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 23 червня 2021 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

вироком Галицького районного суду м.Львова від 30 березня 2021 року за ч.3 ст.357, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 3 років позбавлення волі;

вироком Залізничного районного суду м.Львова від 10 березня 2021 року за ч.2 ст.185, ч.1 ст.263, ст.70, ст.71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;

вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 09 червня 2020 року за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі зі звільненням від призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, відповідно до ст.75 КК України - 1 рік;

на підставі ч.2 ст.74 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

ДУ «Катеринівська виправна колонія № 46» звернулась до суду із поданням в порядку ст.539 КПК України про приведення у відповідність до вимог закону вироків, ухвалених щодо ОСОБА_5 , відповідно до ч.2 ст.74 та Закону України №3886-ІХ від 18 липня 2024 року.

В обґрунтування клопотання установою вказано, що в ДУ «Катеринівська виправна колонія № 46» відбуває покарання засуджений ОСОБА_5 .

Однак, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18.07.2024 року №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон), через що частина діянь, вчинених засудженим віднесені до дрібного викрадення майна, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.51 КУпАП.

За вказаних обставин вважає за доцільне вирішити питання про приведення вказаних вище вироків у відповідність до чинного законодавства.

Представник установи подав письмову заяву, якою клопотання підтримав, просить розглядати дане провадження у його відсутність.

Засудженим також подано письмову заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

В судовому засіданні прокурор вважає подання частково обґрунтованим, не заперечує проти його задоволення, просить привести у відповідність до законодавства вирок, ухвалений щодо ОСОБА_5 Миколаївським міськрайонним судом Львівської області 13 червня 2023 року, оскільки саме цей вирок перебуває на даний час на виконанні.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов висновку щодо часткової обґрунтованості поданого клопотання.

За змістом ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання щодо, в тому числі, звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Таким чином, вказане вище питання вирішується щодо покарання за вироком, за яким засуджений відбуває покарання.

На даний час ДУ «Катеринівська ВК-46» виконується вирок, ухвалений щодо ОСОБА_5 Миколаївським міськрайонним судом Львівської області 13 червня 2023 року.

Судом встановлено, що вказаним вище вироком ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. Остаточна міра покарання визначена відповідно до ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням покарання, призначеного вироком Франківського районного суду м.Львова від 27 вересня 2022 року у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 20 вересня 2023 року.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX , який набрав чинності 9 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме - перевищує 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч.5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн. крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IVцьогоКодексудля відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку Миколаївського міськрайонного суду Львівської області від 13 червня 2023 року вбачається, що кримінальні правопорушення, за які засуджений відбуває покарання, вчинено у 2019 році.

Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1921 грн., відповідно розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України у 2019 році становив 1921 грн. (960,5 * 2 = 1921).

Згідно вироку Миколаївського міськрайонного суду Львівської області від 13 червня 2023 року, вартість викраденого засудженим майна становить суми за кожним із епізодів - 1845 грн. 30 коп., що не перевищує 1921 грн.

Отже, покарання за цим вироком підлягає декриміналізації.

Відповідно до положень ч. 2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до ст.58 Конституції Українизакони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до приписів п. 13 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Отже, клопотання ДУ «Катеринівська виправна колонія № 46» підлягає до задоволення частково, а покарання за вироком Миколаївського міськрайонного суду Львівської області від 13 червня 2023 року декриміналізації в повному обсязі.

Керуючись п.13 ч.1 ст.537, ч.2 ст.539 КПК України, ч.1 ст.5, ч.2 ст.74 КК України, суд,

УХВАЛИВ :

Клопотання ДУ «Катеринівська виправна колонія № 46» - задоволити частково.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , від покарання за вироком Миколаївського міськрайонного суду Львівської області від 13 червня 2023 року за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі - на підставі ч.2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, виключивши із вказаного вироку посилання на ч.4 ст.70 КК України.

Вирок Франківського районного суду м.Львова від 27 вересня 2022 року виконувати самостійно.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя