Справа №766/825/25
н/п 1-кс/766/1180/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2025 року Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням, в якому просив: Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, українця, громадянина України, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, строком на 60 (шістдесят) днів.

У відповідності до ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прошу визначити розмір застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120,00 грн.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні слідчого відділення Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001132 від 29.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється групою прокурорів Херсонської окружної прокуратури Херсонської області.

«05» лютого 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень в повній мірі обґрунтовуються зібраним стороною обвинувачення, в порядку визначеному КПК України доказами, а саме: протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_9 (анкетні дані якої змінено на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»); протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме огляду та виїмки кореспонденції, передбачену ст. 262 КПК України, в ході якої 07.12.2024 з поштового відправлення, яке прямувало до ОСОБА_4 , проведено відбір зразку невідомої речовини, яку поміщено до сейф-пакету ICR0039506; висновком експерта №СЕ-19/122-24/6649-НЗПРАП від 23.12.2024; постановою про визнання в якості речових доказів та передачу на зберігання; протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме огляду та виїмки кореспонденції, передбаченої ст. 262 КПК України, в ході якої 17.12.2024 з поштового відправлення, яке прямувало до ОСОБА_4 , проведено відбір зразку невідомої речовини, яку поміщено до сейф-пакету PSP1163117; висновком експерта №СЕ-19/122-25/47-НЗПРАП від 08.01.2025; постановою про визнання в якості речових доказів та передачу на зберігання; протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме огляду та виїмки кореспонденції, передбаченої ст. 262 КПК України, в ході якої 30.12.2024 з поштового відправлення, яке прямувало до ОСОБА_4 , проведено відбір зразку невідомої речовини, яку поміщено до сейф-пакету PSP2092386; висновком експерта №СЕ-19/122-25/46-НЗПРАП від 10.01.2025; протоколом огляду грошових коштів від 15.01.2025; протоколом огляду особи-закупника від 15.01.2025; протоколом огляду добровільно виданого майна від 15.01.2025; висновком експерта №СЕ-19/122-25/300-НЗПРАП від 20.01.2025; протоколами допитів в якості свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; протоколом огляду грошових коштів від 27.01.2025; протоколом огляду особи-закупника від 27.01.2025; протоколом огляду добровільно виданого майна від 27.01.2025; висновком експерта №СЕ-19/122-25/526-НЗПРАП від 31.01.2025.

Таким чином під час досудового розслідування були встановлені обставини, які прямо вказують на вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, за вчинення яких останньому повідомлено про підозру.

На підставі викладеного, при вирішенні питання про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно враховувати у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному за інкримінований злочин, а також наявність ризиків визначених:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Ризиком можливого переховування від органу досудового розслідування та суду, є те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, яке згідно ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких та покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним (позбавлення волі до десяти років), дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності,

- п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, ОСОБА_4 , будучи повідомленим про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, під загрозою можливого покарання, беручи до уваги характер та обставини, суспільну небезпеку злочину, може незаконно впливати на свідків, або інших осіб які встановлюються, а саме наркозалежних осіб міста Херсона, шляхом залякування, підкупу, шантажу, погроз, а також примусити вже допитаних свідків змінити покази на свою користь до дачі неправдивих показів та викривлення обставин, які підлягають доказуванню;

- п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підтвердженням вказаного ризику є те, що ОСОБА_4 під час дії на території України воєнного стану, з метою створення перешкод досудовому слідству, може зникнути з місця постійного мешкання, у зв`язку з цим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрюваного та - як наслідок - притягнути останнього до кримінальної відповідальності. Також, підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (штучне затягування досудового розслідування; розголошення відомостей результатів досудового розслідування, що призведе до його неповноти, втрати доказів вини підозрюваного тощо),

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 не має місця роботи та постійного джерела доходу, не має на утриманні малолітніх дітей, у шлюбі не перебуває.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищенню, переховуванню або спотворенню доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, потерпілих, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний пояснив, що проживає за адресою реєстрації один. Батьки померли, сам він не одружений. Має рідну сестру, яка проживає в Херсоні, окремо. Є інвалідом ІІІ групи по зору, переніс інсульт, тому в нього проблеми з мовленням та опорно-руховим апаратом. Раніше не судимий. Визнає свою причетність до злочину частково. Вживає наркотичні засоби, тому купував та зберігав їх для себе. Отримує замісну терапію, проте її не вистачає. До нього дійсно заходила знайома, яка жалілася на погане самопочуття та просила поділитися психотропною речовиною. Просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки в нього поганий стан здоров`я та в квартирі залишився зачиненим кіт.

Захисник вважав підозру необґрунтованою, оскільки з матеріалів клопотання вбачається, що мала місце провокація збуту психотропних речовин. Його підзахисний не заперечує факту придбання та зберігання заборонених предметів для власного вживання. Просив врахувати стан здоров`я його підзахисного, який є інвалідом по зору і має явні ознаки перенесеного інсульту у вигляді порушення мовлення та вільного пересування без допоміжних засобів. ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має дохід у вигляді пенсії по інвалідності, отримує гуманітарну допомогу, тому можливо запобігти ризикам, застосувавши до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

У відповідності із ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Частиною 1 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

У відповідності із ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором...

Слідчим суддею встановлено, що 05.02.2025 року о 16.50 год. ОСОБА_4 був затриманий на підставі ст. 208 КПК України.

05.02.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_9 (анкетні дані якої змінено на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»); протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме огляду та виїмки кореспонденції, передбачену ст. 262 КПК України, в ході якої 07.12.2024 з поштового відправлення, яке прямувало до ОСОБА_4 , проведено відбір зразку невідомої речовини, яку поміщено до сейф-пакету ICR0039506; висновком експерта №СЕ-19/122-24/6649-НЗПРАП від 23.12.2024; постановою про визнання в якості речових доказів та передачу на зберігання; протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме огляду та виїмки кореспонденції, передбаченої ст. 262 КПК України, в ході якої 17.12.2024 з поштового відправлення, яке прямувало до ОСОБА_4 , проведено відбір зразку невідомої речовини, яку поміщено до сейф-пакету PSP1163117; висновком експерта №СЕ-19/122-25/47-НЗПРАП від 08.01.2025; постановою про визнання в якості речових доказів та передачу на зберігання; протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме огляду та виїмки кореспонденції, передбаченої ст. 262 КПК України, в ході якої 30.12.2024 з поштового відправлення, яке прямувало до ОСОБА_4 , проведено відбір зразку невідомої речовини, яку поміщено до сейф-пакету PSP2092386; висновком експерта №СЕ-19/122-25/46-НЗПРАП від 10.01.2025; протоколом огляду грошових коштів від 15.01.2025; протоколом огляду особи-закупника від 15.01.2025; протоколом огляду добровільно виданого майна від 15.01.2025; висновком експерта №СЕ-19/122-25/300-НЗПРАП від 20.01.2025; протоколами допитів в якості свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; протоколом огляду грошових коштів від 27.01.2025; протоколом огляду особи-закупника від 27.01.2025; протоколом огляду добровільно виданого майна від 27.01.2025; висновком експерта №СЕ-19/122-25/526-НЗПРАП від 31.01.2025.

Доводи захисника щодо необґрунтованості підозри слідчий суддя вважає непереконливими, так як зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

З досліджених матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні 5 епізодів тяжкого злочину із користі, не заперечував, що вживає психотропні препарати, є учасником програми замісної терапії, що свідчить про існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Разом з тим, вказаному ризику, на погляд слідчого судді, можливо запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж був запропонований органом досудового розслідування, а саме цілодобовим домашнім арештом. Так, ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він купував та отримував через Нову пошту психотропні речовини, які пізніше збував. Перебування під цілодобовим домашнім арештом унеможливить придбання вилучених з обігу речовин та зможе запобігти ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Доказів існування інших ризиків прокурором не надано. Так, підозрюваний має постійне, зареєстроване місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є інвалідом ІІІ групи, має явні проблеми зі здоров`ям, має хоч і не значний, проте постійний дохід у вигляді пенсії за інвалідністю в розмірі 2980 гривень. Крім того, на даний час в Україні діє воєнний стан, у виїздах з міст та областей розміщені блок-пости на яких здійснюється контроль переміщення осіб, що мінімізує ризики втечі. Що стосується ризику незаконного впливу на свідків, то цілодобовий домашній арешт унеможливлює вказаний ризик. Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що до свідка Іванової застосовані заходи безпеки. Посилання у клопотанні на ризик можливого перешкоджання кримінальному провадженню шляхом зникнення з місця проживання фактично дублює ризик переховування.

Відповідно до сталої судової практики про застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту на стадіях дізнання і досудового розслідування, запобіжний захід у виді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно із п.3 Рішення Конституційного Суду України № 14-рп/2003 від 08 липня 2003 року, у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу вбачається, що тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу.

У відповідності із вимогами Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950р. та рішенням Європейського Суду з прав людини у справі "Летельє проти Франції" (Letellie v France judgment of 26 June 1991, Series 207 (1991), «попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі і не може бути "формою очікування" обвинувального вироку (п.51)».

Крім того, рішенням Європейського суду визначено, зокрема, у справі «Попков проти Росії» від 06 грудня 2007 року, про те, що «підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, ризик того, що підозрюваний (обвинувачений) буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами («Бекчиєв проти Молдови»).

З урахуванням даних про особу підозрюваного слідчий суддя вважає, що, незважаючи на підозру у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення та передбачене за нього покарання, вірогідність ухилення підозрюваного від процесуальних обов`язків не є надто високою.

З огляду на викладене, враховуючи практику ЄСПЛ, прокурором не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику, який був встановлений. На думку слідчого судді, до підозрюваного можливо застосувати такий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт із покладенням обов`язку носити електронний засіб контролю, який здатен запобігти єдиному мінімально існуючому ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись ст. ст. 176-205, 207, 208, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язатиОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та/або суду, в провадженні яких перебуває кримінальне провадження № 0001132 та покласти на нього обов`язок, передбачений ст. 194 КПК України, а саме: носити електронний засіб контролю.

Встановити строк дії запобіжного заходу та обов`язків до 04.04.2025 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 10.02.2025 року о 15.00 год.

Слідчий суддяОСОБА_1