Справа № 638/6670/23
Провадження № 1-кп/638/725/25
УХВАЛА

Іменем України

20 лютого 2025 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000090 від 23.11.2022 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ізюм Харківської області, громадянки України, українки, незаміжньої, яка дітей не має, не є особою з інвалідністю, з вищою освітою, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України,

встановив:

Згідно обвинувального акту, в ході досудового розслідування встановлено, що окупаційними військами РФ 22.03.2022 повністю окуповано територію м. Ізюм Харківської області.

З 23.06.2022, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянкою України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалася 24.02.2022 повномасштабним російським вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення територій, усвідомлюючи російську агресію проти України, з метою переслідування своїх особистих інтересів, перебуваючи на тимчасово окупованій території, маючи умисел на зайняття посади в окупаційній адміністрації, незаконно створеною окупаційною владою в м. Ізюм Харківської області, та реалізуючи його вступила в злочинну змову з окупаційними військами РФ та представниками так званої «ЛНР», отримавши від них пропозицію на зайняття посади «головного спеціаліста відділу експлуатації об`єктів ЖКГ, моніторингу господарської діяльності комунальних підприємств тимчасової окупаційної військово-цивільної адміністрації Ізюмського району Харківської області», в порушення Конституції та Законів України, добровільно, умисно погодилась на вказану пропозицію та уклала трудовий договір з тимчасово окупаційною військово-цивільною адміністрацією Ізюмського району Харківської області.

Надалі, ОСОБА_4 , будучи громадянкою України, в період з 23.06.2022 до початку вересня 2022 року, точний час встановити в ході досудового розслідування не виявилось можливим, з метою переслідування своїх особистих інтересів, перебуваючи на посаді «головного спеціаліста відділу благоустрою та оперативного планування тимчасової окупаційної військово-цивільної адміністрації Ізюмського району Харківської області», продовжуючи реалізовувати свій раніше виниклий злочинний умисел, здійснювала діяльність на займаній посаді, не пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, та виконувала розпорядження, надані начальником відділу експлуатації об`єктів ЖКГ, моніторингу господарської діяльності комунальних підприємств тимчасової окупаційної військово- цивільної адміністрації Ізюмського району Харківської області.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України, а саме: колабораційній діяльності, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно- розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території - в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Захисником ОСОБА_5 заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття щодо неї кримінального провадження за ч. 2 ст. 111-1 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала клопотання захисника та просила його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення вказаного клопотання захисника.

Заслухавши думку учасників розгляду та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 285 КПК України, відповідно до якої особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

В ухвалах Верховного Суду від 14.09.2020 по справі № 93/1843/16-к, від 20.08.2020 по справі № 661/4717/15-к, від 24.02.2020 по справі № 466/5490/17, суд касаційної інстанції виклав висновки щодо застосування норм права під час оцінки доводів касаційних скарг відносно того, що суди першої інстанції під час закриття кримінального провадження у зв`язку із спливом строків давності послались лише на обвинувачення, пред`явлене органом досудового розслідування, проте не навели висновків, що таке діяння дійсно мало місце, містить склад злочину та обвинувачений винний у його вчиненні.

Верховним Судом у вказаних вище ухвалах зазначено, що враховуючи положення ч. 4 ст. 286 КПК України, суд першої інстанції зобов`язаний невідкладно розглянути клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із спливом строків давності, не з`ясовуючи при цьому обставини, установлені під час кримінального провадження, та не перевіряючи їх доказами у порядку статей 347 - 363 КПК України.

Враховуючи наведені вище висновки щодо застосування норм права, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для продовження дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів, надання їм оцінки, встановлення наявності або відсутності події і складу кримінального правопорушення та винуватості ОСОБА_4 у його вчиненні.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце у період часу з 23.06.2022 до початку вересня 2022 року, з часу його вчинення минуло більше 2 років.

Санкція ч. 2 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у виді позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Згідно із ч. 5 ст. 49 КК України, давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених статтями 109-114-2.

Разом з цим, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України, який не є злочином, а тому вищенаведені положення закону України про кримінальну відповідальність в даному випадку є незастосовними.

ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду не ухилялася, дані щодо вчинення обвинуваченою нових злочинів до закінчення зазначеного у ч. 1 ст. 49 КК України строку, відсутні.

Таким чином перебіг строку давності не зупинявся та не переривався.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення клопотання захисника та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільні позови не заявлені, запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 284, 288, 369-372, 376 КПК України, ст.49 КК України, суд, -

постановив:

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за 2 ст. 111-1 КК України на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000090 від 23.11.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, закрити.

Речові докази: Документ «Трудовой договор б/н от 23.06.2022 года о назначении ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на должность главного специалиста отдела эксплуатации объектов ЖКХ» на 5 арк., завірений печаткою «ОТДЕЛ КАДРОВ АДМИНИСТРАЦИЯ ГОРОДА ИЗЮМ», документ «Распоряжение главы администрации города Изюм и Изюмского района от 09.06.2022 о назначении ОСОБА_6 на должность главного специалиста отдела эксплуатации объектов ЖКХ» на 1 арк. завірений печаткою «ОТДЕЛ КАДРОВ АДМИНИСТРАЦИЯ ГОРОДА ИЗЮМ», документ «Список сотрудников ВГА Изюмского района Харьковской области желающие получить Российское гражданство на 08.08.2022 г.» на 2 арк, документ «Расчетная ведомость по заработной плате за июнь 2022 г.» на 6 арк., завірений печаткою «ОТДЕЛ КАДРОВ АДМИНИСТРАЦИЯ ГОРОДА ИЗЮМ», документ «Расчетная ведомость по заработной плате за июль 2022 г.» на 9 арк., завірений печаткою «ОТДЕЛ КАДРОВ АДМИНИСТРАЦИЯ ГОРОДА ИЗЮМ» - залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий-