Справа № 496/1486/25
Провадження № 1-кс/496/498/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

власника майна ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка клопотання начальника сектору дізнання Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000061 від 16.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Начальник сектору дізнання звернулася до суду з вказаним вище клопотанням. При цьому посилається на те, що 15.03.2025 до ЧЧ ОРУП №2 ГУНП в Одеській області зі спец-лінії 102 надійшло повідомлення від співробітників сектору водної поліції ВРПП ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області про те, що сумісно з ОРВ 23 ЗМО та ПОРВ під час відпрацювання території оперативного обслуговування 15.03.2025 близько 16 год. 40 хв. на узбережжі річки ОСОБА_5 на території Нижньодністровського національного парку, Маяківської ОТГ, Одеського району, Одеської області встановлено громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який за допомогою човна Южанка д.н.з., НОМЕР_1 та спінінгу спорядженого забороненим знаряддям лову «ДРАЧ» здійснив незаконний вилов риби, сазан - 5 шт. В подальшому, на підставі вищевказаного повідомлення про скоєне кримінальне правопорушення слідчим СВ ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 15.03.2025 в період часу з 18 години 10 хвилин по 18 годину 27 хвилину, за участю гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведено огляд місця події на узбережжі річки Глибокий Турунчук на території Нижньодністровського національного парку, Маяківської ОТГ, Одеського району, Одеської області, за координатами 46.3584270-30.2340960, в ході якого виявлено та в подальшому вилучено: живі водні біоресурси риба короп (сазан) 5 одиниць; металевий човен, моделі «Южанка» д.н.з., НОМЕР_1 із двигуном «Ямаха» 40 кінських сил №0575-17; одне металеве рибацьке приладдя з трійним гачком для вилову риби драч, вудка синього кольору «Lasuna» з катушкою на лестці якого встановлений драч. Вказані вище речовини вилучені та передані на відповідальне зберігання до «ПП ЛТД-КЛЕСТ».

Беручи до уваги той факт, що вищевказані виявлені та вилучені предмети містять сліди скоєння кримінального правопорушення а також містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, 17.03.2025 винесено постанову про визнання вищевказаних предметів речовими доказами під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.З метою недопущення пошкодження, знищення, псування, перетворення, відчуження вищевказаних вилучених документів, які визнано речовими доказами, за для виконання завдання та дотримання загальних засад кримінального провадження, виявлення та фіксації слідів вчинення кримінального правопорушення за допомогою проведення відповідних слідчих дій, судових експертиз, з метою забезпечення збереження речових доказів, які можуть бути використані для встановлення об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадження, начальник сектору дізнання звернулася до слідчого судді з вказаним клопотанням.

В судове засідання начальник сектору дізнання та прокурор не з`явилися, але в прохальній частині клопотання начальник сектору дізнання просила провести розгляд справи без участі дізнавача та прокурора. Їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч. 1 ст. 172 КПК України.

До судового засідання з`явився власник майна ОСОБА_3 пояснив, що 15.03.2025 року він разом із сином, 2014 року народження виїхали покататись на човні Южанка, всі дозвільні документи на човен він має, тому періодично катається із родиною, причаливши на беріг річки син знайшов на березі у комишах спінінг та сачок з рибою, жодних рибаків поблизу вони не бачили, тому син поросив взяти риби та вудку собі, на що він погодився, при цьому зазначив, що він не здійснював самостійно вилов риби забороненим знаряддям лову чи спінінгом, також йому не відомо чиї це були речі. Потім до них підійшли працівники водної поліції побачили спінінг та рибу, він пояснив, що це йому не належить, це знайшов його син, але вони його не слухали та зазначили що складуть відносно нього протокол, проте що була порушена кримінальна справа йому не було відомо. Тому просив повернути йому човен, який не має жодного відношення до вказаного правопорушення. Крім того, надав свідоцтво про придатність судна до плавання №090554, посвідчення серії НОМЕР_2 від 11.06.2019 року багатодітних сімей.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у цього Кодексу.

Так, ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.03.2025 року, було зареєстровано кримінальне провадження № 0000061 від 16.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Згідно постанови начальника сектору дізнання про визнання предметів як речових доказів, живі водні біоресурси риба короп (сазан) 5 одиниць; металевий човен, моделі «Южанка» д.н.з., НОМЕР_1 із двигуном «Ямаха» 40 кінських сил №0575-17; одне металеве рибацьке приладдя з трійним гачком для вилову риби драч, вудка синього кольору «Lasuna» з катушкою на лестці якого встановлений драч - визнано в якості речових доказів у кримінальному провадженні № 0000061 від 16.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Також судом було досліджено у судовому засіданні:

-протокол огляду місця події від 15.03.2025 року з таблицею ілюстрацій;

Дослідивши та проаналізувавши клопотання з наданими доказами, слідчий суддя частково погоджується з доводами начальника сектору дізнання в частині накладення арешту на майно, яке 15.03.2025 року виявлено та вилучено на узбережжі річки ОСОБА_5 на території Нижньодністровського національного парку, Маяківської ОТГ, Одеського району, Одеської області, за координатами 46.3584270-30.2340960,а саме на:

- живі водні біоресурси риба короп (сазан) 5 одиниць;

- одне металеве рибацьке приладдя з трійним гачком для вилову риби драч;

- вудка синього кольору «Lasuna» з катушкою на лісці якою встановлений драч.

Слідчий суддя вважає, що в цієї частині клопотання відповідає вимогам ст. 98 КПК України, знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, тому підлягає задоволенню. Крім того, враховуючи ту обставину, що вилучене майно має бути досліджено експертом, для запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, передачі, відчуження, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати заборону відчуження, користування та розпорядження.

Щодо майна власника ОСОБА_3 - човен, моделі «Южанка», державний номерний знак НОМЕР_1 із двигуном «Ямаха» 40 кінських сил №0575-17, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Частиною третьою статті 21 КПК України встановлено, що кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченим цим Кодексом.

Надаючи оцінку доводам клопотання необхідно зауважити, що одним з принципів кримінального провадження є недоторканність права власності, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ст.16 КПК).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На підставі ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештоване майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно ч.1 ст.1 Протоколу першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, (захист власності), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» №30352/03 п.31 рішення від 06.11.2008, Суд наголошує таке. Перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Конвенції передбачає, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном повинно бути «законним»: у п. 2 встановлено, що держави мають право контролювати використання майна шляхом введення «законів». Крім того, принцип верховенства права одна з підвалин демократичного суспільства закріплений в усіх статтях Конвенції. Питання, чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним (див.: п. 39 рішення від 9 червня 2005 р. № 68443/01 у справі «Бакланов проти Росії»; п. 33 рішення від 24 березня 2005 р. № 58254/00 у справі «Фрізен проти Росії»).

У рішенні Європейського суду з прав людини від у справі «Смірнов проти Росії» заява № 71362/01, п.57 рішення від 07.06.2008 Європейським Судом було висловлено правову позицію про те, що утримання владою речових доказів може виявитися необхідним в інтересах належного відправлення правосуддя, що є «правомірною метою» в «загальних інтересах» населення. При вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з правлюдини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Разом з тим, з вказаного переліку долучених до клопотання про арешт майна документів вбачається, що відсутні будь-які докази вчинення ОСОБА_3 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, що також спростовано поясненнями у судовому засіданні ОСОБА_3 .

Також у судовому засіданні не знайшло свого підтвердження наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 249 КК України, тому клопотання про арешт майна, в частині належного майна ОСОБА_3 - човен, моделі «Южанка», державний номерний знак НОМЕР_1 із двигуном «Ямаха» 40 кінських сил №0575-17, не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

За таких обставин, клопотання в частині накладенні арешту на майно, що вилучено у ОСОБА_3 : човен, моделі «Южанка», державний номерний знак НОМЕР_1 із двигуном «Ямаха» 40 кінських сил №0575-17,не підлягає задоволенню, тому тимчасово вилучене майно підлягає поверненню його власнику.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання начальника сектору дізнання Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на виявлені та вилучені під час огляду місця події речові докази, який проведено 15.03.2025 року в період часу з 18 годин 10 хвилин по 18 годину 27 хвилин, за участю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на узбережжі річки Глибокий Турунчук на території Нижньодністровського національного парку, Маяківської ОТГ, Одеського району, Одеської області, за координатами 46.3584270-30.2340960, а саме:

- живі водні біоресурси риба короп (сазан) 5 одиниць;

- одне металеве рибацьке приладдя з трійним гачком для вилову риби драч;

- вудка синього кольору «Lasuna» з катушкою на лісці якою встановлений драч, із застосуванням заборони відчуження, користування, розпорядження.

В іншій частині клопотання відмовити.

Повернути власнику металевий човен, моделі «Южанка», державний номерний знак НОМЕР_1 із двигуном «Ямаха» 40 кінських сил №0575-17.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 20.03.2025 року.