У Х В А Л А

про виправлення описки

08 січня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, питання про виправлення описки в ухвалі Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2024 року, у кримінальному провадженні № 0001613, яке внесене до ЄРДР 01 травня 2024 року, стосовно: ОСОБА_3 , за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

У С Т А Н О В И В :

судом розглядається кримінальне провадження № 0001613, яке внесене до ЄРДР 01 травня 2024 року, стосовно: ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

У ході розгляду постановлена ухвала від 23 грудня 2024 року, про привід обвинуваченого ОСОБА_3 .

За результатами її виконання до суду надійшов лист з Білоцерківського районного управління поліції Національної поліції в Київській області від 07 січня 2025 року № 21/109/1100/03, про необхідність виправлення описки у вище вказаній ухвалі, оскільки у ній неправильно зазначена частина та стаття за якою обвинувачується ОСОБА_3 , а саме ч. 4 ст. 185 КК України, замість ч. 2 ст. 307 КК України.

Суд вважає, що допущена неточність носить редакційний характер та є технічною помилкою при друкуванні тексту.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Отже, зважаючи на викладене, суд дійшов до висновку, про необхідність внесення виправлень до вступної частини ухвали від 23 грудня 2024 року, замінивши в її тексті «ч. 4 ст. 185 КК України» на «ч. 2 ст. 307 КК України».

Відповідно до практики Верховного Суду, виходячи з логічного, телеологічного та системного тлумачення положень ч. 3 ст. 379 КПК України ухвала про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у внесення виправлень має особливу правову природу, обумовлену її похідних характером, оскільки вона не вирішує будь-яких питань по суті, окрім як щодо виправлення допущених у судовому рішенні відповідного суду описко і очевидних арифметичних помилок або відмови у внесенні таких виправлень.

Зміст ухвали про внесення виправлень у судове рішення завжди підпорядкований змісту судового рішення, до якого вносяться зміни, а тому оцінка правомірності постановлення такої ухвали з точку зору її змісту у випадку її оскарження в апеляційному чи касаційному порядку має здійснюватися одночасно з оцінкою змісту виправленого судового рішення.

Отже, оскарження ухвали про внесення виправлень у судове рішення має здійснюватися в тому ж порядку, що і виправлене судове рішення, у тому числі з урахуванням інстанції суду, який прийняв таке рішення. Дотримання відповідного порядку оскарження може бути поєднано з наявністю відповідних обмежень права на оскарження тих чи інших судових рішень, крім випадків коли суд, постановляючи ухвалу про внесення виправлень у судове рішення, вийшов за межі наданих йому законом повноважень (постанова Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду у справі № 362/2179/17 від 05 лютого 2020 року).

Отже, оскільки ухвала про привід не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, то не може бути оскаржена і ухвала про виправлення описки в ній.

Керуючись ч. 1 ст. 379 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

внести виправлення до вступної частини ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2024 року, замінивши в її тексті «ч. 4 ст. 185 КК України» на «ч. 2 ст. 307 КК України».

Ухвала слідчого судді оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4