Справа № 301/448/25
У Х В А Л А

про звернення застави в дохід держави

та обрання запобіжного заходу

"01" квітня 2025 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , заставодавця ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава клопотання прокурора про звернення застави в дохід держави та про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, що внесене 01 січня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 відносно

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іршава та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, громадянина України, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст.307 ч.1 та ч.2, ст.309 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в :

У провадженні Іршавського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження №0000002 від 01.01.2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ст.307 ч.1 та ч.2, ст.309 ч.2 КК України.

18 березня 2025 року прокурор ОСОБА_3 подав до суду клопотання про звернення в дохід держави сплаченої 27.01.2025 року заставодавцем ОСОБА_6 застави в сумі 242240 грн.

Вказане клопотання прокурор мотивував тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 14 січня 2025 року близько о 20:18 години, знаходячись в гаражному приміщенні біля будинку АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, маючи при собі психотропну речовину - метамфетамін, яку незаконно зберігав при собі з метою збуту та у ході проведення оперативної закупки психотропної речовини незаконно збув ОСОБА_7 за 3000 гривень.

19 січня 2025 року близько о 19:07 години ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, повторно, з корисливих мотивів, маючи при собі психотропну речовину метамфетамін, яку незаконно зберігав при собі з метою збуту та у ході проведення оперативної закупки наркотичної речовини незаконно збув ОСОБА_7 за 3500 гривень.

Продовжуючи здійснювати свою протиправну діяльність, пов`язану з незаконним зберіганням наркотичного засобу, ОСОБА_4 у не встановлений досудовим розслідуванням час, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та місці, діючи з прямим умислом, придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, загальною масою (у перерахунку на метамфетамін основу) 1,7407 г. Надалі, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з невстановленого досудовим розслідуванням часу по 19:20 годин 19 січня 2025 року без мети збуту зберігав у зовнішній лівій кишені своєї куртки вказану психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, загальною масою 1,7407 г.

19 січня 2025 року у період часу з 19:20 годин по 21:22 годин, під час складання протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, у лівій зовнішній кишені куртки затриманого ОСОБА_4 було виявлено та вилучено прозорий пластиковий шприц із надписом «Юрія-Фарм», в середині якого знаходилась психотропна речовина, обіг якої обмежено - метамфетамін, загальною масою (у перерахунку на метамфетамін основу) 1,7407 г.

20 січня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених: ч.1 ст.307 КК України - незаконне зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин; ч.2 ст.307 КК України - незаконне зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинене повторно; ч.2 ст.309 КК України - незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах.

Ухвалою слідчої судді Іршавського районного суду від 21 січня 2025 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 19:15 годин 19 березня 2025 року та визначено заставу у сумі 242240 грн.

У разі внесення застави визначено ОСОБА_4 такі процесуальні обов`язки:

1) з`являтися до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) не відвідувати розважальні заклади;

5) здати на зберігання до Іршавського відділу Головного управління Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі України.

28 січня 2025 року ОСОБА_4 звільнений з ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9)» у зв`язку з внесення застави заставодавцем ОСОБА_6 .

08 лютого 2025 року ОСОБА_4 призвано на військову службу під час мобілізації на особливий період та останній проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 .

24 лютого 2025 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000002 від 01.01.2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 за ст.307 ч.1 та ч.2, ст.309 ч.2 КК України скеровано до Іршавського районного суду.

Однак, 22 лютого 2025 року ОСОБА_4 , курсант навчального взводу навчальної роти 2 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 .

Таким чином, ОСОБА_4 порушив обов`язки, покладені на нього ухвалою слідчої судді про обрання запобіжного заходу.

В письмових поясненнях дружини обвинуваченого - заставодавця ОСОБА_6 від 05.03.2025 року зазначено, що в лютому 2025 року ОСОБА_4 мобілізовано до ЗСУ, ні про самовільне залишення ним військової частини, ні про місце перебування обвинуваченого їй нічого не відомо.

В підготовчі судові засідання Іршавського районного суду, призначені 06.03.2025 року та 18.03.2025 року, обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився, про причини неявки не повідомив, поважність неявки не підтвердив.

Прокурор ОСОБА_3 просив звернути сплачену заставодавцем ОСОБА_6 на користь підозрюваного ОСОБА_4 заставу в сумі 242240 грн. в дохід держави.

26 березня 2025 року прокурор ОСОБА_3 подав також клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення розміру застави.

Дане клопотання додатково мотивовано тим, що, на думку прокурора, обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ст.307 ч.1 та ч.2, ст.309 ч.2 КК України, підтверджується такими матеріалами: рапортом про виявлення злочину від 01.01.2025 року; рапортом про особу, яка причетна до скоєння злочину від 01.01.2025 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.01.2025 року; протоколом огляду місця події від 19.01.2025 року; висновком експерта №СЕ-19/107-25/555-НЗПРАП від 17.01.2025 року; висновком експерта №СЕ-19/107-25/687-НЗПРАП від 23.01.2025 року; висновком експерта №СЕ-19/107-25/688-НЗПРАП від 23.01.2025 року; постановами про проведення контролю за вчиненням злочину від 08.01.2025 року та від 17.01.2025 року; протоколами про результати проведення оперативної закупки від 14.01.2025 року та від 19.01.2025 року; протоколом за результатами проведення НСРД від 01.02.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 20.01.2025 року.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавленні волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, і він усвідомлює, що вчинив тяжкі злочини та у разі доведення вини йому загрожує покарання у виді позбавлення волі, тому застава в розмірі до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

З огляду на всі обставини в сукупності, наявність обґрунтованої підозри, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочинів, в тому числі, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, існують ризики, що ОСОБА_4 , знаходячись на волі може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

- може переховуватись від суду, зважаючи на те, що ОСОБА_4 не працюючий, після самовільного залишення військової частини до суду не з`явився; крім того, відносно ОСОБА_4 у Іршавському районному суді перебуває обвинувальний акт про обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 307 КК України (справа №301/1030/22);

- може з метою уникнення кримінальної відповідальності незаконно впливати на свідків по даному кримінальному провадженню і даний ризик зберігається до отримання їхніх показань безпосередньо судом під час розгляду справи по суті, тому не виключена ймовірність того, що обвинувачений, не будучи обмежений у спілкуванні зі свідками, може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу з метою їх спонукання до ненадання в суді показань, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі;

- ОСОБА_4 усвідомлює вчинення ним тяжких злочинів та міру покарання, яка може бути призначена йому, вчинив інкриміновані злочини в місті, в денну пору доби, тобто він особливо не приховував вчинення злочинів; ОСОБА_4 володіє навичками щодо незаконного збуту наркотичних засобів, що дає підстави вважати, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- обвинувачений повторно вчинив тяжкі злочини, тобто є підстави вважати, що, будучи на волі, ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення є дійсним з огляду на обставини, встановлені ст.178 КПК України щодо обвинуваченого, в тому числі з огляду на сам характер та тяжкість інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів унеможливлює запобігання наведеним у клопотанні та встановлених судом ризикам. Не обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не забезпечить виконання обвинувачуваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до не виконання завдань кримінального судочинства та забезпечення судового розгляду.

Просив клопотання задовольнити.

27 березня 2025 року до суду надійшло заперечення захисника ОСОБА_5 на клопотання прокурора про звернення застави у дохід держави та обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник просив відмовити у задоволенні клопотань, з таких підстав.

Обґрунтування клопотань зводиться до того, що невідоме місцезнаходження ОСОБА_4 та його ухилення від суду.

До ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, з визначенням розміру застави у сумі 242240,00 гривень, яка була внесена заставодавцем, та покладенням обов`язків згідно з ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до вимог абз. 3 ч.4 ст.202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

10.02.2025 року слідчим СВ ВП №1 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області надіслано запит №17774-2025 начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо надання інформації чи призивався на військову службу громадянин ОСОБА_4 .

Згідно з відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_2 №1276 від 18.02.2025 року, ОСОБА_4 був призваний 08.02.2025 року у військову частину НОМЕР_1 .

Також відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_2 №2009 від 04.03.2025 року на адвокатський запит №010-25 від 11.02.2025 року підтверджено, що 07.02.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 у супроводі працівників Національної поліції України прибув ОСОБА_4 , якого 08.02.2025 року було зараховано до списків особового складу та розпочато військову підготовку.

Обвинувачений прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 у супроводі працівників Національної поліції України, що абсолютно підтверджує упереджене ставлення до ОСОБА_4 та відсутність вільного пересування, адже будь-якої згоди на вчинення вказаних дій працівникам поліції останній не надавав. Саме тому сторона обвинувачення була повністю ознайомлена з подіями та мобілізацією ОСОБА_4 , але для того, щоб ввести в оману суд, подано неправдиве клопотання без зазначення підтверджуючих та належних доказів.

Вказаний факт абсолютно спростовує посилання сторони обвинувачення щодо порушення зі сторони ОСОБА_4 ст.195 КПК України в частині залишення в межах населеного пункту, в якому він проживає, адже мобілізація не залежала від волі останнього і він не міг вплинути на цей процес.

Щодо виконання покладених на ОСОБА_4 обов`язків захисник зазначив таке.

ОСОБА_4 здано на зберігання до Іршавського відділу ГУ ДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі України; обвинувачений не відвідує розважальні заклади; ОСОБА_4 не відлучався з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, або суду; обвинувачений з`являвся до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою, що підтверджується записами судової охорони та журналами судового засідання у кримінальному провадженні №0000002 від 01.02.2025 року. Оскільки ОСОБА_8 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 працівниками Національної поліції України та мобілізований, тобто не мав можливості волевиявлення, не міг повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи.

Обґрунтування сторони обвинувачення щодо неявки в судове засідання 06.03.2025 року та 18.03.2025 року обвинуваченого не може бути визнано правомірним. Про жодне із вказаних судових засідань ОСОБА_4 не був повідомлений у встановленому законодавством порядку. Таким чином, він не мав фізичної змоги прибути до Іршавського районного суду, що вказує на поважність причини неявки, адже повернувся з військової частини лише 19.03.2025 року. Ухвалою Іршавського районного суду від 18.03.2025 року застосовано привід у підготовче судове засідання на 26 березня 2025 року на 10:00 годин, який було виконано.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 не порушив жодного покладеного на нього обов`язку та протягом всього часу розгляду справи чітко дотримувався їх виконання.

Враховуючи норми ст.182 КПК України, у зв`язку з відсутністю порушення виконання зобов`язань ОСОБА_4 , звернення застави в дохід держави є неправомірним, що унеможливлює задоволення клопотання про застосування зміни запобіжного заходу.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважав, що обвинувачений ОСОБА_8 порушив обов`язки, визначені ухвалою слідчого судді про визначення застави та покладення процесуальних обов`язків, оскільки, будучи 08.02.2025 року мобілізованим, 22.02.2025 року самовільно залишив військову частину, ухилявся від явки до суду, не повідомив суд про зміну місця свого проживання і до затримання місце перебування ОСОБА_9 було невідоме. В провадженні суду перебуває інше кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_9 , по якому відносно обвинуваченого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, під час розгляду якого ОСОБА_8 пояснював, що з 06.03.2025 року переховувався у своєї тещі в м. Мукачево, однак в суд не з`явився та про зміну місця проживання в суд не повідомив, що свідчить про порушення ним умов застави. Просив задовольнити клопотання, звернувши заставу в дохід держави та обравши відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Обвинувачений ОСОБА_4 вважав клопотання прокурора безпідставними і просив відмовити в їх задоволенні, вважаючи, що не порушував умов запобіжного заходу у вигляді застави та покладених на нього обов`язків. Не заперечував, що 22.02.2025 року самовільно залишив військову частину, однак, приїхав додому в м. Іршаву тільки 19.03.2025 року, оскільки добирався попутним транспортом і не мав можливості повідомити про місце свого перебування.

Захисник ОСОБА_5 вважав, що клопотання прокурора необхідно залишити без розгляду, оскільки такі мали бути розглянуті судом протягом 72 годин з дня їх подачі до суду, однак, розглядаються після закінчення вказаного строку не з вини сторони захисту. Вважав також, що клопотання є безпідставними, оскільки не надано доказів порушення ОСОБА_10 покладених на нього ухвалою слідчого судді обов`язків. Обвинувачений ОСОБА_8 був мобілізований та відправлений для відбування служби до військової частини. Вказані обставини не залежали від його волі, тому він не добровільно змінив місце свого проживання, а можливості повідомити про місце свого перебування він не мав. На підготовчі засідання він не з`явився, оскільки не був належним чином повідомлений про дату проведення засідань. Відносно ОСОБА_9 в іншому кримінальному провадженні вже звернено заставу в дохід держави та обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тому підстав для обрання ще одного запобіжного заходу не має. Обвинувачений ОСОБА_8 до його мобілізації жодного разу не порушував умови запобіжного заходу та не ухилявся від слідства та суду, тому не має підстав ні для звернення застави в дохід держави, ні для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заставодавець ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні вважала, що підстав для звернення застави в дохід держави не має, оскільки обвинувачений не з власної волі змінив постійне місце проживання, він був мобілізований, про що було відомо прокурору. Просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження та заставодавця щодо вирішення клопотань, суд приходить до таких висновків.

Ухвалою слідчої судді Іршавського районного суду від 21.01.2025 року по кримінальному провадженню №0000002 від 01.01.2025 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 19 березня 2025 року.

Одночасно ОСОБА_4 визначено розмір застави та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) з`являтися до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) не відвідувати розважальні заклади;

5) здати на зберігання до Іршавського відділу Головного управління Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі України.

Вказаною ухвалою слідчої судді від 21.01.2025 року роз`яснено, що у разі внесення застави та звільнення ОСОБА_4 з-під варти, ОСОБА_4 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави (а.с. 73-76).

28 січня 2025 року ОСОБА_4 звільнений з-під варти з ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9)», у зв`язку із внесенням 27 січня 2025 року заставодавцем ОСОБА_6 застави в сумі 242240 грн. (а.с. 77, 78).

Відповідно до абз. 3 ч.4 ст.202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

24 лютого 2025 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 01.01.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст.307 ч.1 та 2, ст.309 ч.2 КК України, передано в Іршавський районний суд.

Ухвалою Іршавського районного суду від 28.02.2025 року призначено підготовче судове засідання на 06 березня 2025 року на 10:20 годин.

В підготовче судове засідання, призначене на 06.03.2025 року на 10:20 годин, обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився, про розгляд справи судом повідомлявся (згідно довідки пошти, за вказаною адресою ОСОБА_8 відсутній), причини неявки не повідомив, поважність неявки не підтвердив (а.с.58-59).

Згідно листа І відділу Хустського РТЦК від 18.02.2025 року, ОСОБА_4 08.02.2025 року був призваний у військову частину НОМЕР_1 (а.с.37).

Відповідно до витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) ОСОБА_11 №40 від 08.02.2025 року, солдата ОСОБА_4 призначено на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти 2 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки, та з 08 лютого 2025 року зараховано до списків особового складу частини (а.с.38).

Згідно витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) ОСОБА_11 №55 від 22.02.2025 року, солдата ОСОБА_4 вважати таким, що 22 лютого 2025 року самовільно залишив військову частину (а.с.38).

Ухвалою Іршавського районного суду від 06.03.2025 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано привід у підготовче судове засідання на 18.03.2025 року на 14:00 годин, виконання якого було доручено Відділенню поліції №1 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області.

Про розгляд справи обвинуваченого ОСОБА_4 також було повідомлено шляхом надіслання судової повістки, повідомлення про вручення якої повернуто до суду (а.с.57).

Однак, у підготовче судове засідання 18.03.2025 року обвинувачений ОСОБА_4 повторно не з`явився, причини неявки до суду не повідомив, поважність неявки не підтвердив.

Згідно повідомлення ВП №1 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області від 18.03.2025 року, ОСОБА_4 за місцем проживання відсутній, тому здійснити його привід у судове засідання не надалося можливим (а.с.63,64).

Згідно рапорту від 18.03.2025 року, за місцем реєстрації: АДРЕСА_2 , обвинувачений ОСОБА_4 відсутній (а.с.115, 116).

Відповідно до письмових пояснень дружини обвинуваченого ОСОБА_6 від 05.03.2025 року та від 17.03.2025 року, після мобілізації чоловіка вона втратила з ним зв`язок, про самовільне залишення ОСОБА_4 військової частини їй нічого не відомо, за місцем проживання чоловік відсутній та місце його перебування дружині невідоме (а.с.36,65).

Згідно листа командира військової частини НОМЕР_1 від 17.03.2025 року, станом на 17.03.2025 року солдат ОСОБА_4 , який самовільно залишив військову частину, для несення військової служби не повернувся (а.с.83).

У зв`язку з неявкою у підготовче засідання обвинуваченого, ухвалою Іршавського районного суду від 18.03.2025 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано повторний привід у підготовче судове засідання на 26.03.2025 року на 10:00 годин.

Згідно повідомлення прокурора та ВП №1 Хустського РУП, обвинувачений ОСОБА_4 19.03.2025 року був затриманий в рамках іншого кримінального провадження №0000342 від 18.10.2021 року та відносно нього ухвалою Іршавського райсуду від 20.03.2025 року обрано запобіжний захід у виді тримання під варто строком на 60 днів (а.с.101, 109-114).

Отже, під час дії запобіжного заходу у виді застави та покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, після самовільного залишення ОСОБА_4 22.02.2025 року військової частини, обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчі судові засідання Іршавського райсуду не з`явився, причини неявки не повідомив, поважність неявки не підтвердив, не повідомив слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, чим порушив пункти 1 та 3 визначених ухвалою слідчого судді Іршавського райсуду від 21 січня 2025 року обов`язків, ухилився від суду без поважних причин та перешкоджав розгляду даного кримінального провадження.

Відповідно до ч.8 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 після внесення застави у сумі 242240 грн. порушив покладені на нього обов`язки без поважних причин, суд вважає відповідно до ч.8 ст.182 КПК України клопотання прокурора про звернення застави в дохід держави таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.10 ст.182 КПК України, у разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з ст.183 ч.2 п.4 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до: особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує; до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів: за ч.1 ст.307 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, за ч.2 ст.307 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Також ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, передбачено ч.2 ст.309 КК України, за який передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк до трьох років.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 після внесення 27.01.2025 року застави та звільнення з-під варти порушив покладені на нього обов`язки.

Отже, обвинувачений ОСОБА_4 є особою, до якої відповідно до вимог ст. 183 ч.2 п.1 та п.4 КПК України може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи обізнаним про перебування у провадженні Іршавського районного суду даного кримінального провадження, у підготовчі судові засідання 06.03.2025 року на 10:20 годин та 18.03.2025 року на 14:00 годин не з`явився, причини неявки не повідомив, поважність неявки не підтвердив, тобто ухилився від суду.

На даний час у провадженні Іршавського районного суду також перебуває кримінальне провадження №0000342 від 18.10.2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1, ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України, по якому звернуто в дохід держави заставу в сумі 173670 грн. та застосовано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, будучи призваним на військову службу за мобілізацією, обвинувачений ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , у зв`язку з чим повідомлення про злочин скеровано до ТУ ДБР у м. Рівне для внесення відомостей про злочин до ЄРДР.

Вищевказані обставини свідчать про схильність ОСОБА_4 до вчинення правопорушень.

Вказане дає підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що перешкоджатиме швидкому та об`єктивному розгляду кримінального провадження.

Враховуючи наведене, суд вважає, що існують ризики, передбачені ст.177 ч.1 п. 1, 3, 4, 5 КПК України, які виправдовують обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, суд враховує введення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво погіршує криміногенну обстановку, зокрема, ускладнює належний виклик особи, а також контроль за виконанням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

На думку суду, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Враховуючи, що існує обґрунтована підозра у вчиненні обвинуваченим тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотиків, з огляду на наявність ризиків, передбачених ст.177 ч.1 п. 1, 3, 4, 5 КПК України, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, уникнення подальшого затягування розгляду кримінального провадження, суд вважає клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підставним і таким, що підлягає задоволенню.

Оскільки обвинуваченим ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні порушено запобіжний захід у вигляді застави, при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд відповідно до п.3 ч.4 ст.183 КПК України не визначає розмір застави.

Твердження захисника щодо необхідності залишення клопотань без розгляду через порушення строку їх розгляду суд вважає безпідставними, оскільки, по-перше, розгляд клопотань відкладався через неявки захисника, а по-друге, не розгляд клопотань у визначений КПК строк не звільняє суд від обов`язку їх розглянути та не є підставою для відмови в їх задоволенні.

Суд також критично оцінює твердження обвинуваченого та його захисника щодо наявності об`єктивних обставин, які не залежали від обвинуваченого та свідчать про поважність його неявки до суду, оскільки свідченням порушення покладених на ОСОБА_9 обов`язків та ухилення від суду є не сам факт мобілізації обвинуваченого та проходження ним військової служби, а його неявка в суд після самовільного залишення військової частини, не повідомлення про зміну місця проживання та переховування від суду.

Керуючись ст. 177-178, 182, 183, 315, 392 КПК України,

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Звернути в дохід держави заставу в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, внесену на підставі ухвали слідчої судді Іршавського районного суду від 21 січня 2025 року по справі №301/158/25 заставодавцем ОСОБА_6 за підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно Квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №89 від 27 січня 2025 року, зарахувавши таку до спеціального фонду Державного бюджету України.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іршава та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу до 31 травня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала суду в частині обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Головуюча: ОСОБА_1