Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/226/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2025 року. м. кропивн6ицький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Кропивницький дистанційно в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 2025 року, якою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.301-1, ч.2 ст.156 КК України, продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто по 28.03.2025 включно, без визначення застави у кримінальному провадженні №0000303 від 13.06.2021

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить ухвалу районного суду щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо нього скасувати, застосувавши більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт у період доби з 22.00 год до 07.00 год за адресою АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що ухвала суду є не мотивованою та не обґрунтованою. Так при продовженні строку дії запобіжного заходу судом не враховано те, що він з часу виявлення кримінального правопорушення до обрання запобіжного заходу, весь час перебував на волі та сумлінно виконував свої обов`язки. Не переховувався від органів досудового слідства та суду. До нього жодного разу не було застосовано заходів примусу. Крім того, він жодним чином не намагався перешкодити кримінальному провадженні, не вчиняв інших кримінальних правопорушень та не зробив жодної спроби зустрітись з потерпілою чи свідками, якимось чином впливати на них. При ухваленні рішення, суд не врахував ту обставину, що станом на даний час немає достатніх підстав вважати, що стосовно нього існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Також судом першої інстанції не враховано те, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно. Перебуваючи тривалий час під вартою, в неналежних умовах тримання, у нього значно погіршився стан здоров`я. Крім того, згідно досудової доповіді характеристики, його виправлення можливе без позбавлення волі.

У провадженні Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження №0000303 від 13.06.2021 ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.1 ст.301-1, ч.2 ст.156 КК України.

28 січня 2025 року ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області щодо обвинуваченого ОСОБА_8 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Рішення суду мотивовано тим, що обвинуваченому ставиться у провину вчинення тяжких злочинів, один з яких є вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи, покарання за який передбачено виключно позбавлення волі до 8 років, що свідчить про його суспільну небезпечність. Враховуючи, що обвинувачений розуміє в чому його обвинувачують, та які можуть наступити наслідки його протизаконним діям, існує ризик щодо переховування від суду та продовження злочинної діяльності.

Заслухавши доповідь судді, в дебатах обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу обвинуваченого, прокурора, який просив ухвалу суду залишити без зміни, дослідивши матеріали клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1,ч.2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.331 КПК України ухвала суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 177, 178, 183 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд першої інстанції повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови.

Так, судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження №№0000303 від 13.06.2021 щодо ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст.301-1, ч.2 ст.156 КК України, постановлено ухвалу про продовження останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 28.03.2025.

Виходячи з даних матеріалів клопотання прокурора, суд першої інстанції прийшов до висновку відносно того, що ризики, наведені прокурором, є дійсними та триваючими і на даний час вони виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 на більш м`який.

Перевіряючи обгрунтованість ухвали суду про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, апеляційний суд виходить з наступного.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про наявність підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, небезпідставно врахував обставини інкримінованого злочину, продовження існування ризиків, передбачених у статті 177 КПК України, та дійшов висновку про наявність правових підстав для продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою.

Так, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа може вдатися до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду, шляхом переховування від суду.

З урахуванням характеру висунутого ОСОБА_8 обвинувачення, який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні, а також враховуючи всі наявні в матеріалах провадження дані про особу обвинуваченого, який притягувався до кримінальної відповідальності, колегія суддів дійшла висновку, що обвинувачений може переховуватися від суду, то такий ризик існує і виправдовує застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у невизначеному майбутньому із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі за тяжкий злочин у найближчій перспективі робить цей ризик достатньо високим.

Наведена судом першої інстанції обставина, з якою погоджується колегія суддів, особливо підвищує ризик переховування ОСОБА_8 від суду.

Колегія суддів також звертає увагу на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При цьому, тяжкість можливо скоєного злочину не є єдиною визначальною умовою при встановленні ризику, проте разом з іншими обставинами повинна враховуватись судом під час вирішення розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу.

У разі застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою (особисте зобов`язання, домашній арешт), вказане не забезпечить у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків, оскільки, перебуваючи на свободі, та усвідомлюючи кримінальне правопорушення та розуміючи міру покарання, яка може бути до нього застосована, може переховуватись від суду.

При цьому, відповідно до рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 року у справі «Москаленко проти України», зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Враховуючи наведене, є безпідставними доводи апелянта про необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Продовжений запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі Самойлович проти України (Samoylovichv. Ukraine, заява №28969/04, від 16.05.2013 року), яка полягає в тому, що «у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними».

Доводи обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу у зв`язку з погіршенням стану його здоров`я є необґрунтованими, оскільки, як в судовому засіданні суду першої інстанції так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання останнього під вартою, зокрема за станом здоров`я.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_8 .

Поряд з цим, колегія суддів не може не відреагувати у встановленому КПК України порядку на звернення ОСОБА_8 про неналежне вжиття заходів щодо забезпечення охорони його здоров`я.

З викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_8 обставин та наданих у судовому засіданні пояснень вбачається, що його було обстежено в КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» ще у вересні 2024 року, проте не забезпечено належне медичне лікування.

Відповідно до ст.49 Конституції України кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування, в тому числі і особи, які тримаються під вартою, тому колегія суддів вважає за необхідне зобов`язати посадових осіб ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» забезпечити невідкладне проведення медичного обстеження ОСОБА_8 , та, за необхідності, надати належне лікування.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу суду першої інстанції щодо вживання всіх заходів для недопущення затягування розгляду вказаного кримінального провадження, розглянути справу у розумні строки та постановити відповідне законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 206, 376 ч.2, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 січня 2025 щодо нього без зміни.

Зобов`язати посадових осіб ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» щодо забезпечення невідкладного проведення медичного обстеження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває у ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» та за результатами надати відповідної медичної допомоги.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: