Справа № 367/3339/25
Провадження №1-кп/367/761/2025
УХВАЛА

Іменем України

26 березня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Ірпені клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 грудня 2023 року за № 0000260, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в :

У провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання щодо обвинуваченого ОСОБА_5 обґрунтоване тим, що ризики, передбачені п.п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 заперечував проти клопотання прокурора, просив відмовити в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію захисника.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Згідно із ч. 5 ст. 199 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч 1. ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Як встановлено судом, 28 січня 2025 року ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27 березня 2025 року включно та визначено заставу в розмірі 50 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 151 400 (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста) гривень з покладенням відповідних обов`язків.

Суд погоджується, що є достатні підстави вважати наявними ризики, які встановлені під час досудового розслідування.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, суд враховує, що на даний час у кримінальному провадженні не допитані свідки, що вказує на існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, суд вважає доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ймовірність продовження обвинуваченим кримінального правопорушення, в якому він обвинувачений.

При цьому, на переконання суду, стороною обвинувачення не доведено існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ймовірність, що обвинувачений буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки у клопотанні не зазначено конкретно, у чому він полягає.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги наявність ризиків передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися після розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним у кримінального правопорушення, у вчиненні яких він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці проживання, що у своїй сукупності свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, суд приходить до висновку про доведення прокурором обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

Так, згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України при визначені розміру застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом.

Одночасно, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із врахуванням поведінки обвинуваченого, його стану здоров`я та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення суд вважає, що застава визначена ОСОБА_5 слідчим суддею, може бути зменшена до 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень, що в даному випадку суд вважає достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам незаконно впливати на свідків, продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Керуючись, ст. ст. 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 314, 315 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 26 березня 2025 року до 24 травня 2025 року включно.

Строк дії ухвали суду до 24 травня 2025 року включно.

Зменшити раніше визначений ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 28.01.2025 розмір застави до 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти негайно після отримання та перевірки документу, що підтверджує внесення застави.

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожним викликом;

- не відлучатися за межі Бучанського району Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від позапроцесуального спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

- залишити на зберіганні в уповноважених органах державної влади паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що у разі, якщо ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього процесуальні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, що тримається під вартою з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_1