Справа № 541/336/25
№ провадження 1-кп/541/126/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2025 року місто Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород Полтавської області кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 0000235 від 25.08.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зубівка Миргородського району Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, холостого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», будучи особою, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, безпідставно, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_4 , з якою проживає на протязі тривалого часу, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, мають спільних малолітніх дітей ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Кожного разу окремо, на ґрунті особистих неприязних відносин, ОСОБА_5 заходячись у квартирі АДРЕСА_3 , провокував словесний конфлікт, під час якого діючи умисно, систематично та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій та бажаючи діяти саме таким чином, вчиняв відносно співмешканки ОСОБА_4 фізичне насильство у вигляді штовхання та хапанні руками за частини тіла, психологічне насильство у вигляді словесних образ, криків на неї, погроз застосування фізичного насильства, яке супроводжувалось приниженням її гідності, залякування, що призводить до психологічних страждань.

Так, 22.01.2024, близько 01:00 год., ОСОБА_5 за місцем свого проживання, а саме за адресою АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні у її адресу нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю.

За вказані дії постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07.03.2024 ОСОБА_5 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу.

Крім цього, 21.06.2024, близько 13:00 год., ОСОБА_5 за місцем свого проживання, а саме за адресою АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні у її адресу нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю.

За вказані дії відносно ОСОБА_5 складено терміновий заборонний припис №476180.

Не зупиняючись на вчиненому, 24.08.2024, близько 23.00 год., ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з єдиним злочинним умислом на вчинення домашнього насильства, під час раптово виниклого конфлікту з співмешканкою ОСОБА_4 , почав ображати останню, кричати, висловлюючись на її адресу нецензурною лайкою, погрожувати фізичною розправою, хапав руками з силою за шию, внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю та наніс не менше 13 ударів в область голови потерпілої, внаслідок чого відповідно до висновку судово-медичної експертизи №489 від 30.08.2024 наніс тілесні ушкодження у вигляді: закрита черепно-мозкова травма; струс головного мозку; синець на стінці носа справа, синець на правій повіці правого ока, синець на нижній губі з права, синець в ділянці кута нижньої щелепи з права, синець в ділянці підборіддя зліва, синець на задній поверхні правого плеча в середній третині, синець на задній поверхні лівого плеча в нижній третині, синець на передній поверхні середньої третини правої гомілки; садно на передній поверхні шиї в середній третинні, садно на задній поверхні лівого ліктьового суглобу які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості.

Відповідно до висновку судової психологічної експертизи № СЕ-19/117- 24/17383-ПС від 22.11.2024 протиправні дії ОСОБА_5 призвели до психотравмування потерпілої ОСОБА_4 , змін в її емоційному стані (перебування під впливом стресової ситуації, невпевненості у собі та прагнення до уникнення конфліктів, наявності потреби у співчутті та розумінні, самоповазі та повазі з боку значущих оточуючих, у підтримці та схваленні, спокійній обстановці, потреби у свободі прийняття рішень та дій; стійкої тенденції до фрустрації (переживання нереалізованих намірів та незадоволених потреб), почуття самотності, пригнічення, втрати життєвої енергії, сльозливості), які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості (ситуація призвела до змін у її звичній життєдіяльності та докладання додаткових зусиль для подолання наслідків, зумовлених проблемною ситуацією).

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину визнав повністю. Пояснив, що дійсно декілька разів вчиняв скандали зі співмешканкою ОСОБА_4 , під час яких штовхав її, висловлювався нецензурною лайкою. За вказані дії був притягнутий до адміністративної відповідальності. Розкаявся у скоєному.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомила що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Суду пояснила, що на даний час ОСОБА_5 змінився, вони з ним поговорили, і на даний час він себе добре поводить.

Крім визнання вини ОСОБА_5 його вина підтверджується сукупністю доказів, зібраних під час досудового розслідування, дійсність та достовірність яких жодною із сторін не оспорюється, дослідженими у судовому засіданні:

- заявою ОСОБА_4 від 25.08.2024 про вчинення злочину;

- листом Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про поставлення на облік ОСОБА_5 як «Кривдника»;

- терміновим заборонним приписом стосовно кривдника від 21.06.2024 року;

- постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07.03.2024 року про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП;

- постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18.09.2024 року про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП;

- висновком експерта від 22.11.2024 р. за №СЕ-19/117-24/17383-ПС , згідно якого ситуація, що досліджується за кримінальним провадженням є психотрамвувальною для ОСОБА_4 . З урахуванням її індивідуально-психологічних особливостей особистості, провідних життєвих цінностей, ситуація є суттєвим психотравмуючим (стресогенним) фактором, що безпосередньо викликає психологічний дискомфорт, зумовивши тривалі та інтенсивні психологічні страждання, які існують до даного часу.

Оцінюючи в сукупності всі обставини по справі, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України , доведена поза розумним сумнівом, і його дії вірно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного, фізичного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності, погіршення якості життя потерпілої особи.

Прокурор просив визнати ОСОБА_5 винним у вчинені кримінального правопорушення , передбаченого ст. 126-1 КК України і призначити покарання у виді 240 годин громадських робіт. Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід направлення до Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради для проходження програми для кривдників, на строк визначений судом. Стягнути витрати в сумі 15918 грн. за проведення судової психологічної експертизи.

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 погодився з пропозицією прокурора.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ст.65 КК України вказує на те, що загальні засади призначення покарання (ст.65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 міри покарання, суд приймає до уваги, що відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже ці дані підлягають обов`язковому врахуванню. Крім того, під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.

При призначенні покарання суд приймає до уваги, що обвинувачений розкаюється у скоєному, вину у скоєні правопорушення визнав повністю, нейтрально характеризуються за місцем мешкання, не судимий, офіційно не працевлаштований, має на утриманні малолітніх дітей. Обвинувачений на обліку у лікаря нарколога не перебуває.

При призначенні покарання, суд враховує характер і ступень тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, характеризуючі дані на ОСОБА_5 , його відношення до скоєного та вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тому ОСОБА_5 слід призначити покарання у межах санкції ст. 126-1 КК України у вигляді 240 годин громадських робіт.

Призначення такого покарання буде необхідним, достатнім та дієвим заходом для виправлення обвинуваченого та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 1 ст.91-1 КК України суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_9 обмежувальний захід та покласти обов`язок проходження програми для кривдників на строк 2 (два) місяці, що сприятиме зміні його насильницької поведінки взаєморозуміння, взаємоповаги і дотримання прав усіх членів родини.

Цивільний позов не заявлено.

Виходячи з того, що по справі були понесені витрати на проведення судово-психологічної експертизи у розмірі 15918,00 грн, то відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України ці витрати слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 в дохід держави.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України і призначити йому покарання у вигляді громадських робіт строком 240 (двісті сорок) годин.

Застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на два місяці.

Контроль за виконанням обмежувального заходу - програми для кривдників, застосованої до ОСОБА_5 покласти на Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 15918 ( п`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімнадцять) гривень 00 копійок на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в Полтавський апеляційний суд через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1