УХВАЛА

04.12.2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 від імені якого діє його представник ОСОБА_4 , на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві про відмову у визнанні потерпілим від 13.11.2024 року у кримінальному провадженні № 0002022 від 30.10.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві про відмову у визнанні потерпілим від 13.11.2024 року у кримінальному провадженні № 0002022 від 30.10.2024 року.

Подану скаргу ОСОБА_4 обґрунтувує тим, що 08.11.2024р. ОСОБА_3 до ТУ ДБР у м. Миколаєві було подано заяву про визнання потерпілим в рамках кримінального провадження № 0002022 від 30.10.2024 року.

26.11.2024 року ОСОБА_3 отримано постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим від 13.11.2024 року. Проте скаржник вважає зазначену постанову слідчого ДБР незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

В судове засідання заявник ОСОБА_4 не з`явився, подавши заяву про проведення розгляду скарги за його відсутності.

Слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином. Причини неявки до суду не повідомив. Будь-яких заяв по суті скарги чи з процесуальних питань суду не надавав.

Зважаючи на наведене, розгляд скарги проводиться слідчим суддею за наявними матеріалами скарги з урахуванням пояснень та позиції сторони скаржника.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя доходить висновку, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

З досліджених слідчим суддею документів встановлено, що 24.09.2024 року до Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 365 КК України. Суть заяви полягала у тому, що співробітниками Служби безпеки України, при затримані заявника було перевищено службові повноваження та безпідставно нанесено йому тілесні ушкодження.

04.10.2024 року Територіальним управлінням ДБР, розташованим у місті Миколаєві, ОСОБА_3 було відмовлено у відкритті кримінального провадження за поданою ним заявою, не погоджуючись з чим, 04.10.2024 року ОСОБА_3 було подано скаргу на бездіяльність слідчого ДБР до Київського районного суду м. Одеси.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16.10.2024 року, по справі 947/32649/24, скаргу ОСОБА_3 було задоволено. Уповноважених осіб ДБР зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення.

30.10.2024 за заявою ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення внесено відомості до ЄРДР, що підтверджено відповідним витягом. Номер кримінального провадження - 0002022.

08.11.2024 року ОСОБА_3 до ТУ ДБР у м. Миколаєві було подано заяву про визнання потерпілим в рамках вищевказаного кримінального провадження.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

13 листопада 2024 року слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 було винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0002022 від 30.10.2024 року.

Своє рішення про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні слідчий обґрунтував тим, що станом на теперішній час в ході досудового розслідування не здобуто достатніх та допустимих відомостей, які б достовірно вказували на факт вчинення кримінального правопорушення службовими особами служби безпеки Одеської області, а також відсутністю підтвердження обов`язкової складової для визнання потерпілим, передбаченої ч. 1 ст. 55 КПК України, а саме, моральної, фізичної або майнової шкоди, завданої заявнику діями саме службових осіб служби безпеки Одеської області в описаний у заяві період часу.

Як визначено у ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному проваджені може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно з ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Отже, особа визнається потерпілою автоматично з моменту подання заяви про визнання її потерпілою. Натомість, у разі невизнання особи потерпілою слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Дослідивши у судовому засіданні оскаржувану постанову, слідчий суддя погоджується із нею та не вбачає підстав для її скасування, оскільки постанова слідчого є мотивованою, слідчим зазначено, з яких мотивів він дійшов висновку про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0002022 від 30.10.2024 року. При цьому слідчий суддя звертає увагу на об`єктивно нетривалий період, з моменту внесення відомостей до ЄРДР й до подачі заяви про визнання потерпілим (з 30.10.2024 по 08.11.2024) і не здобуття за цей період достатніх та допустимих відомостей, які б достовірно вказували на факт вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя бере до уваги, що згідно ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачений частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Слідчий та прокурор самостійно обирають тактику проведення слідчих дій. Слідчий здійснює свої повноваження, відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ст. 40 КПК України).

Аналізуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві про відмову у визнанні потерпілим від 13.11.2024 року у кримінальному провадженні № 0002022 від 30.10.2024 року задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 305, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 від імені якого діє його представник ОСОБА_4 , на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві про відмову у визнанні потерпілим від 13.11.2024 року у кримінальному провадженні № 0002022 від 30.10.2024 року залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її отримання безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1