ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/12824/23

Провадження №1-кп/522/249/24

20 грудня 2024 року місто Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000008, відомості про яке внесено 03.05.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Удобне, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянина України, українця, який має вищу освіту, не одруженого, працюючого охоронцем в охоронній фірмі «Гефест», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

ВСТАНОВИВ:

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих їй місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання: відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України ОСОБА_8 . Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ введено воєнний стан на всій території України.

В останній раз, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 02.05.2023 № 3057-1Х (далі - Закон № 2500). Закон № 3057 затверджує Указ Президента України від 01.05.2023 року №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Відтак, з 24.02.2022 по теперішній час діє воєнний стан.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби є день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації.

На підставі відношення з Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 24.10.2022 №1528/3/1174 та Поіменного списку №2/1716 від 25.10.2022, ОСОБА_7 призвано за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_3 на військову службу та направлено до військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.10.2022 №136 ОСОБА_7 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду офіцера резерву взводу резерву офіцерського складу роти резерву офіцерського складу військової частини НОМЕР_2 .

Відтак, ОСОБА_7 25.10.2022, тобто з моменту мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_4 та відправлення до військової частини НОМЕР_1 набув статусу військовослужбовця, тобто особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.11.2022 №143 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 03.11.2022 № 230 ОСОБА_7 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду офіцера мобілізаційної групи відділу персоналу штабу військової частини НОМЕР_3 .

Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Проходячи військову службу військовослужбовець ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1- 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Проте, майор ОСОБА_7 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо, допустив їх порушення вирішивши стати на злочинний шлях за наступних обставин.

Так 10.11.2022 відповідно до наказу №238 командира військової частини НОМЕР_3 майора ОСОБА_7 направлено на медичний огляд ВЛК до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону.

У подальшому майор ОСОБА_7 з 10.11.2022 по 07.02.2023 проходив стаціонарне лікування в КНП «Одеська обласна психіатрична лікарня №2 Одеської обласної ради».

Так, майор ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем, призваним по мобілізації та проходячи військову службу на посаді офіцера мобілізаційної групи відділу персоналу штабу військової частини НОМЕР_3 , y військовому званні «майор», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 58, 59, 129-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 08.02.2023 o 09 год. 00 хв. не з`явився вчасно на службу, а саме: до військової часини НОМЕР_3 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 (більш точне місце розташування зазначити неможливо у зв`язку із введенням на території України воєнного стану) без поважних причин, в умовах воєнного стану, та умисно ухилявся від проходження військової служби до 12 год. 30 хвилин 07.06.2023 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Надалі, 07.06.2023 о 12 год. 30 хв., ОСОБА_7 усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, добровільно та з власної ініціативи прибув до приміщення Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Мечнікова, 59-А та повідомив про вчинений ним злочин.

Умисні дії ОСОБА_7 , які виразились у нез`явленні військовослужбовця (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та пояснив, що дійсно він, будучи військовослужбовцем, призваним по мобілізації та проходячи військову службу на посаді офіцера мобілізаційної групи відділу персоналу штабу військової частини НОМЕР_3 , у військовому званні «майор», 08.02.2023 о 09 год. 00 хв. не з`явився вчасно на службу, а саме до військової часини НОМЕР_3 . Крім того пояснив суду, що з 24.04.2023р. по 31.08.2024р. він знаходився на стаціонарному лікуванні в Одеська обласній психіатричній лікарні №2, оскільки вживав алкогольні напої не повернувся вчасно до військової служби. У вчиненому щиро розкаявся і просив суд суворо не карати. Обвинувачений зазначив, що зробив для себе належні висновки і виправив свою поведінку.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_7 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинено обвинуваченим дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України і ОСОБА_7 винуватий у його вчиненні, так як він, будучи військовослужбовцем, не з`явився вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану.

Так, статтею 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до позиції, викладеної у рішенні ЄСПЛ «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, складовими елементами принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнає його щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину та з`явлення зі зізнанням.

Відповідно до положень ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд, відповідно до положень ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, має постійне місце мешкання, роботи, негативно характеризується за місцем військової служби, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, а тому приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, звільнивши обвинуваченого від реального його відбуття на підставі вимог ст. 75 КК України, якщо протягом встановленого іспитового строку, ОСОБА_7 не вчинить іншого кримінального правопорушення, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Крім того, суд вважає необхідним, у зв`язку із звільненням ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, на підставі вимог п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Речові докази та витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні №0000008, відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000008, не обирався.

З урахуванням викладеного, керуючись вимогами ст. ст.8, 9, 368,370- 374,394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 3 (три) роки.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з часу отримання вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку в порядку ст.376КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1

20.12.2024