Справа № 643/6605/20
Провадження № 1-кс/643/1497/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2025 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого- судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву захисника обвинуваченого про відвід судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006515 від 07.12.2019

за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

УСТАНОВИВ:

Московським районним судом м. Харкова (головуюча - суддя ОСОБА_6 ) здійснюється судовий розгляд кримінального провадження №0006515 від 07.12.2019 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 04.11.2024 призначений судовий розгляд на підставі обвинувального акта у вказаному кримінальному провадженні.

20.03.2025 адвокат ОСОБА_5 подала до суду заяву про відвід судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 від розгляду зазначеного кримінального провадження.

В обґрунтування заявленого відводу адвокат ОСОБА_5 посилається на дві обставини, що, на її переконання, вказують про упередженість судді ОСОБА_6 під час судового розгляду кримінального провадження.

Як стверджує захисник обвинуваченого, суддя ОСОБА_6 намагалась перешкодити в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження, оскільки в ході розгляду відповідного клопотання адвоката, яке було заявлене в судовому засіданні 15.01.2025, суддя безпідставно з`ясовувала думку з цього питання у інших учасників кримінального провадження.

Крім того, адвокат зазначає, що суддя ОСОБА_6 намагалась усунути захисника від участі у справі, посилаючись на розбіжності щодо часу судового засідання, призначеного на 20.03.2025. Зокрема, адвокат вказує, що у протоколі судового засідання та на офіційному веб сайті суду зазначено час судового засідання 13 год. 00 хв. Натомість у судовій повістці 12 год. 00 хв.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2025 заяву про відвід судді передано для розгляду судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 .

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 21.03.2025 заяву про відвід судді призначено до судового розгляду.

Ухвалами Московського районного суду м. Харкова від 31.03.2025 задоволено клопотання обвинуваченого та його захисника про участь в судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів обвинуваченого за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку «Електронний суд».

В судовому засіданні (у режимі відеоконференції) адвокат ОСОБА_5 надала пояснення щодо своїх доводів та просила задовольнити заяву про відвід судді.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні участі не приймав, у зв`язку з технічною неможливості участі у відеоконференції. Захисник обвинуваченого вважала за можливе розглянути заяву про відвід судді за відсутності свого підзахисного.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти обґрунтованості заявленого судді відводу та просив відмовити у задоволенні заяви.

Представник потерпілого вказав про відсутність підстав, визначених КПК України, для відводу судді та просив відмовити у задоволенні заяви.

Суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 надала заяву, в якій просила розглянути заяву про відвід без її участі.

Враховуючи положення ст. 81 КПК України, думки присутніх учасників кримінального провадження, суд визнав за можливе розглянути заяву про відвід судді за вказаного складу учасників кримінального провадження.

Заслухавши захисника обвинуваченого, думку прокурора та представника потерпілого, дослідивши заяву про відвід судді, матеріали справи (в частині, що стосується заявленого відводу), суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 від судового розгляду кримінального провадження з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Як гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 (заява № 7577/02) зазначив, що безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

У Бангалорських принципах поведінки судді, які схвалені резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 №2006/23, зазначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно з практикою ЄСПЛ, існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» від 24.02.1993).

В п. 105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 (заява № 21722/11) суд дійшов висновку про те, що між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності.

Особа, яка подала заяву про відвід судді повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді під час розгляду справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Згідно з ч. 2 ст. 344 КПК України питання про відвід вирішується судом відповідно до вимог ст. 75-81 КПК України.

За правилами ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. Відповідно до ч. 2 цієї статті у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Отже, положеннями ст. 75 КПК України визначений вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя підлягає відводу.

Як це унормовано положеннями ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст. 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. З цих підстав судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

За приписами ст. 126, 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя є незалежні та керуються верховенством права, вплив на них у будь-який спосіб забороняється.

Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів) професійних суддів і присяжних, який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення судді до участі або усунення його від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.

Обґрунтовуючи заяву про відвід судді ОСОБА_6 , захисник обвинуваченого зазначає про створення суддею перешкод в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження та намаганнях усунути захисника від участі у справі.

Проте вказані доводи не знайшли свого обґрунтованого підтвердження, з огляду на таке.

Як вбачається з протоколу судового засідання по справі від 15.01.2025, захисник обвинуваченого, яка брала участь в засіданні в режимі відеоконференції, заявила клопотання про ознайомлення із матеріалами справи (13 год. 20 хв.). Крім того, захисник обвинуваченого заявила клопотання про зупинення розгляду справи, у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги (13 год. 20 хв.), яке було задоволено головуючим-суддею (13 год. 24 хв.).

Судове засідання по справі було продовжено о 13 год. 59 хв. та через відсутність захисника, після з`ясування думки учасників кримінального провадження щодо можливості продовження розгляду справи, головуючий-суддя оголосила перерву в судовому засіданні до 10 год. 00 хв. 03.02.2025.

Надалі захисник обвинуваченого подала до суду заяву від 16.01.2025 про ознайомлення із матеріалами справи, яка була задоволена, а матеріали справи в 4 томах надані захиснику для ознайомлення в повному обсязі, що підтверджується відповідною розпискою.

Отже, доводи захисника про створення суддею перешкод в ознайомленні із матеріалами справи повністю спростовуються наявними у справі документами.

Щодо доводів захисника обвинуваченого в частині розбіжностей часу судового засідання, призначеного на 20.03.2025, суд зазначає наступне.

Достовірно встановити причину таких розбіжностей неможливо, проте суд зауважує, що дата та час наступного судового засідання була оголошена в судовому засіданні, в якому брала участь захисник, що підтверджується протоколом судового засідання від 18.02.2025 (14 год. 06 хв.). Відтак, захисник була достовірно обізнана про дату та час наступного судового засідання та мала можливість приймати участь в розгляді справи. Будь-які сумніви та неточності щодо часу судового засідання могли бути усунуті при належній комунікації адвоката із судом та не можуть розцінюватись як створення суддею перешкод в діяльності адвоката чи намір усунути захисника від розгляду справи.

Враховуючи викладене, на переконання суду, зазначені захисником обвинуваченого доводи не можуть бути підставою для відводу судді в розумінні приписів ст. 75 КПК України, а є лише власною суб`єктивною оцінкою дій судді.

Будь-яких інших, визначених законом підстав для відводу судді ОСОБА_6 в ході розгляду заяви про відвід, судом не встановлено.

Відтак, перевіривши викладені адвокатом доводи, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_6 .

Одночасно суд зауважує, що під час судового розгляду вказаного кримінального провадження обвинувачений вже двічі заявляв відводи судді ОСОБА_6 , які не були задоволені, через їх необґрунтованість. Суд вважає, що такі дії обвинуваченого та його захисника можуть свідчити про зловживання процесуальними правами з метою затягування розгляду справи, що є неприпустимим.

Керуючись ст. 75, 76, 81 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006515 від 07.12.2019 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1