КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №11-кп/824/2578/2025 Головуючий суддя: ОСОБА_2
У Х В А Л А

27 березня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 та апеляційну скаргу ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2024 року у кримінальному провадженні

№0000970 від 26.05.2015року по обвинуваченню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Суми, громадянина України, українця, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41, ст. 340, ч. 1 ст. 171, ч. 4 ст. 41, ч.3 ст. 365, ч.1 ст. 367, ч.4 ст. 41, ч.3 ст. 365, ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 365 КК України, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження №0000970 від 26.05.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Суми, громадянина України, українця, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41, ст. 340, ч. 1 ст. 171, ч. 4 ст. 41, ч.3 ст. 365, ч.1 ст. 367, ч.4 ст. 41, ч.3 ст. 365, ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 365 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_10 заявила клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 41, ст. 340, ч. 1 ст. 171, ч. 4 ст. 41, ч.3 ст. 365, ч.1 ст. 367, ч.4 ст. 41, ч.3 ст. 365, ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 365 КК України, у зв`язку із закінченням передбачених законом строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Захисник вказала, що з моменту подій, які відбувалися в центральній частині міста Києва у листопаді 2013 року - лютому 2014 року та інкримінованих ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, минуло більше десяти років, за цей час останній до кримінальної відповідальності не притягувався та не вчиняв інших злочинів. Той факт, що на розгляді у Солом`янському районному суді м. Києва перебуває обвинувальний акт стосовно ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000846 від 01.10.2021 та крім цього, йому повідомлено про підозру від 14.08.2024 у кримінальному провадженні №0001029, вказала, що ці події та обставини повністю співпадають зі змістом обвинувального акту, що перебуває у провадженні Дарницького районного суду м. Києва та не можуть бути перешкодою для звільнення останнього від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2024 року клопотання задоволено.

Звільнено ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41, ст. 340, ч. 1 ст. 171, ч. 4 ст. 41, ч.3 ст. 365, ч.1 ст. 367, ч.4 ст. 41, ч.3 ст. 365, ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 365 КК України (в редакції від 07.04.2011 року) від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000970 від 26.05.2015 відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41, ст. 340, ч. 1 ст. 171, ч. 4 ст. 41, ч.3 ст. 365, ч.1 ст. 367, ч.4 ст. 41, ч.3 ст. 365, ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 365 КК України (в редакції від 07.04.2011 року) - закрито.

Цивільний позов ОСОБА_11 до МВС України, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , СБУ про відшкодування збитків залишено без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_14 до Держава Україна в особі ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,, ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , Державної Казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди - залишено без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_20 до Національної поліції України, Кабінету Міністерстів України, Міністерства Фінансів України, ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишено без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_21 до ОСОБА_9 , ГУ МВС України в Харківській області про відшкодування моральної шкоди - залишено без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_9 , МВС України про відшкодування моральної шкоди - залишено без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_22 до ОСОБА_9 , ГУ МВС України в Харківській області про відшкодування моральної шкоди - залишено без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_23 до ОСОБА_9 , ГУ МВС України в Харківській області про відшкодування моральної шкоди - залишено без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_24 до ОСОБА_9 , ГУ МВС України в Харківській області про відшкодування моральної шкоди - залишено без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_25 до ОСОБА_9 , ГУ МВС України в Харківській області про відшкодування моральної шкоди - залишено без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_26 до ОСОБА_9 , ГУ МВС України в Харківській області про відшкодування моральної шкоди - залишено без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_27 до ОСОБА_9 , ГУ МВС України в Харківській області про відшкодування моральної шкоди - залишено без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_28 до ОСОБА_9 , ГУ МВС України в Харківській області про відшкодування моральної шкоди - залишено без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_29 до ОСОБА_9 , ГУНП в Харківській області про відшкодування моральної шкоди - залишено без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_30 до ОСОБА_9 , ГУНП в Харківській області про відшкодування моральної шкоди - залишено без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_31 до ОСОБА_9 , ГУНП в Харківській області про відшкодування моральної шкоди - залишено без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_32 до ОСОБА_9 , ГУ МВС України в Харківській області про відшкодування моральної шкоди - залишено без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_33 до ОСОБА_9 , ГУ МВС України в Харківській області, МВС України про відшкодування моральної шкоди - залишено без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_34 до ОСОБА_9 , МВС України про відшкодування моральної шкоди - залишено без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_35 до ОСОБА_9 , ГУ МВС України в Харківській області, МВС України про відшкодування моральної шкоди - залишено без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_36 до ОСОБА_9 , ГУНП в Харківській області, МВС України про відшкодування моральної шкоди - залишено без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_37 до ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишено без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_38 до ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишено без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_39 до ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди - залишено без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_40 до ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди - залишено без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_34 до ОСОБА_9 , МВС України про відшкодування шкоди, завданої злочином - залишено без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_41 до ОСОБА_9 , ГУНП в Харківській області, МВС України про відшкодування моральної шкоди - залишено без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_42 до ОСОБА_9 , МВС України, Державної казначейської служби про відшкодування моральної шкоди - залишено без розгляду.

Судові витрати, які підлягали стягненню з ОСОБА_9 - віднесено на рахунок держави.

Роз'яснено, що ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

12 лютого 2025 року ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій зокрема просить поновити йому строк на апеляційне оскарженння.

Клопотання обгрунтиовує тим, що про оскаржувану ухвалу дізнався від одного із потерпілих в даному кримінальному провадження 08 лютого 2025 року.

Вказує, що від початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, а саме: від 2022 року, він перебуває на військовій службі, у зв?язку із чим був позбавлений можливості відвідувати судові засідання у даній справі та жити за адресою свого проживання і отримувати поштову кореспонденцію.

Тому, ОСОБА_6 не було відомо про надходження від захисника відповідного клопотання, проведення відповідного судового засідання та винесення даної ухвали.

Зазначає, що до 08.02.2025 року він з об?єктивних та поважних причин не був обізнаний про факт винесення судом такого рішення по суті розгляду клопотання, а також з мотивами його постановлення.

3 огляду на викладене, вважає, що апеляційна скарга не могла бути подана вчасно із об?єктивних причин, а тому строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.

12 березня 2025 року ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 також подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу, в якій зокрема просить поновити строн на апеляційне оскарження.

Клопотання обгрунтовує тим, що від початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, а саме, від 2022 року, потерпілий ОСОБА_43 перебуває на військовій службі, у зв?язку із чим був позбавлений можливості відвідувати судові засідання у даній справі та знаходитись за адресою свого проживання і відповідно отримувати поштову кореспонденцію.

Таким чином, потерпілому ОСОБА_8 не було відомо про надходження від захисника обвинувачего ОСОБА_9 клопотання про закриття кримінального провадження, проведення судових засідань та постановлення судом першої інстанції оскаржуваної в апеляційному порядку ухвали.

Таким чином, до 05.03.2025 року потерпілий ОСОБА_43 з об?єктивних та поважних причин не був обізнаний про постановлення судом першої інстанції ухвали від 30.10.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_9 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв?язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження

№0000970 від 26.05.2015 відносно нього закрито, а цивільні позови потерпілих залишено без розгляду.

3 огляду на викладене, вважає, що апеляційна скарга не могла бути подана потерпілим ОСОБА_44 в межах строків, встановлених ч.2 ст.395 КПК України з об?єктивних причин, а тому строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення прокурора ОСОБА_45 та потерпілого ОСОБА_6 , який просив задовольнити клопотання та поновити строк на апеляційне оскарження ухвали, дослідивши матеріали провадження в цій частині, слід дійти наступних висновків.

Відповідно до положень п.2 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга може бути подана на ухвалу - протягом 7 днів з дня її оголошення.

Частиною 1 ст.117 КПК України встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 квітня 2017 року №5-440кс(15)16, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що у провадженні Дарницького районного суду м.Києва перебував обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні.

30 жовтня 2024 року за результатами проведеного судового засідання у даному кримінальному провадженні, в якому потерпілий та його представник брали участь, оголошена резолютивна частина оскаржуваної ухвали з вказівкою, що повний текст ухвали буде оголошено 04 листопада 2024 року (т.42 а.с. 58-59). Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в судовому засіданні присутні не були.

Крім того, за змістом журналу судового засідання від 04 листопада 2024 року під час оголошення повного тексту ухвали учасники кримінального провадження присутні не були (т.42, а.с.60).

Як вбачається з клопотань потерпілих, вони від початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України, а саме, від 2022 року, перебували на військовій службі, у зв?язку з чим були позбавлені можливості відвідувати судові засідання у даній справі та проживати за адресою проживання і отримувати поштову кореспонденцію.

Встановивши зазначені обставини, апеляційний суд виходить з наступних обставин.

Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них, визначає Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року №3551-XII.

Також колегія суддів зазначає, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначений підхід неодноразово був застосований Верховним Судом, зокрема у постановах від 11 липня 2019 року у справі №182/634/17(6-а/0182/32/2018), від 07 лютого 2023 року у справі №340/56/22, від 19 жовтня 2023 року у справі №420/1011/20, від 15 листопада 2023 року у справі №380/6752/21, від 20 грудня 2023 року у справі №460/44271/22, від 21 грудня 2023 року у справі №520/1189/23, від 12 лютого 2024 року у справі №140/10393/23, від 12 лютого 2024 року у справі №140/23249/23, від 12 лютого 2024 року у справі №140/21477/23 та від 02 липня 2024 року у справі №440/2984/21.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією рф, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд, зокрема, у постанові від 29 вересня 2022 року у справі №500/1912/22.

У зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який, в подальшому, Указами Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, від 18 квітня 2022 року №259/2022, від 17 травня 2022 року №341/2022, від 12 серпня 2022 року №573/2022, від 07 листопада 2022 року №757/2022, від 06 лютого 2023 року №58/2023, від 01 травня 2023 року №254/2023, від 26 липня 2023 року №451/2023, від 06 листопада 2023 року №734/2023, від 05 лютого 2024 року №49/2024, від 06 травня 2024 року №271/2024, від 23 липня 2024 року №469/2024 та від 28 жовтня 2024 року №740/2024 неодноразово продовжувався.

Проходження особою військової служби, призваною по мобілізації у Збройні Сили України, може бути підставою для поновлення строку звернення до суду з кількох причин, пов`язаних із особливим статусом військовослужбовців та характером їхньої служби:

1. Обмеження доступу до правової допомоги: під час служби військовослужбовці можуть перебувати у віддалених, в тому числі й небезпечних місцях, де відсутній доступ до адвокатів чи інших правових ресурсів, що обмежує можливість своєчасного звернення до суду.

2. Виконання обов`язків служби: військовослужбовці, особливо в умовах воєнного стану, часто перебувають у стані, коли фізично або психологічно неможливо займатися приватними справами, зокрема ініціювати судові спори.

3. Фактор часу: участь військовослужбовця у довготривалих операціях, навчаннях або відрядженнях може унеможливити дотримання, визначеного процесуальним законом, строку для звернення до суду.

4. Повага до особливого статусу військовослужбовців: враховуючи виконання військовослужбовцями важливої функції із захисту держави, законодавство та судова практика мають враховувати обставини, пов`язані з проходженням військової служби, як вагому підставу для поновлення строку.

5. Обов`язок держави забезпечувати реалізацію принципу рівного доступу до правосуддя: проходження військової служби може суттєво ускладнити реалізацію особами цього права, а отже, з метою належного забезпечення зазначеного принципу, може визнаватися об`єктивною причиною пропуску процесуального строку.

Виходячи з наведеного, пропуск строку для подачі апеляційних скарг потерпілими зумовлений об`єктивними обставинами, які не залежали від їх волевиявлення та унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк, а відтак, свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

За встановлених обставин колегія суддів вважає клопотання такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 117, 395, 419 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Задовольнити клопотання потерпілого ОСОБА_6 і представника потерпілого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 та поновити їм строк на оскарження ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2024 року у кримінальному провадженні №0000970 від 26.05.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_9 .

Відкрити апеляційне провадження за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_8 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000970 від 26.05.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Надіслати учасникам копію ухвали про відкриття апеляційного провадження разом з копією апеляційної скарги та пам'яткою про їх права та обов`язки.

Учасники мають право подати заперечення на апеляційну скаргу до 03 квітня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4