Справа №137/88/20
Провадження №1-в/127/1130/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Вінницької ВК (№86) ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду в м. Вінниці, подання начальника державної установи «Вінницька виправна колонія (№86) ОСОБА_5 про приведення вироку Літинського районного суду Вінницької області від 24.11.2020 відносно ОСОБА_6 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло подання начальника державної установи «Вінницька виправна колонія (№86) ОСОБА_5 про приведення вироку Літинського районного суду Вінницької області від 24.11.2020 відносно ОСОБА_6 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

У судовому засіданні представник ДУ «Вінницької ВК (№86) ОСОБА_4 подання підтримав та просив суд його задовольнити з підстав викладених в ньому.

Засуджений ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, проте, надав суду заяву в якій просив суд задовольнити подання начальника державної установи «Вінницька виправна колонія (№86), а судовий розгляд провести без його участі.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення подання начальника державної установи «Вінницька виправна колонія (№86) ОСОБА_5 про приведення вироку Літинського районного суду Вінницької області від 24.11.2020 відносно ОСОБА_6 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали подання, дійшов наступного висновку.

Так, згідно вироку Літинського районного суду Вінницької області від 24.11.2020 (Справа №137/88/20) ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

9 серпня 2024 року набув чинності Закон № 3886-ІХ, за яким у ст. 51 КУпАП (де передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати) підвищена до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян верхня межа вартості майна, викрадення якого не є кримінальним правопорушенням.

Оскільки, стаття 185 КК України містить відсилку до ст. 51 КУпАП, яка фактично визначає нижню межу вартості викраденого майна для кримінальної відповідальності за крадіжку, то з 09 серпня 2024 року відповідальність за ст. 185 КК може настати, якщо розмір викраденого перевищує два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України (далі - ПК), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленого законом станом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до вироку Літинського районного суду Вінницької області від 24.11.2020 року (Справа №137/88/20) вбачається, що ОСОБА_6 вчинив 4 епізоди таємного викрадення чужого майна, а саме: 12.11.2019, 13.11.2019, 14.11.2019 та 18.11.2019, вартість якого становить за кожним окремим епізодом становить 349,90 грн., 279,80 грн., 349,90, грн. та 349,90 грн. відповідно.

За приписами Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2019 році становить 1921 грн.

З урахуванням положень Закону № 3886-IX та висновків об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 17 жовтня 2024 року (справа № 278/1566/21, провадження № 51-2555кмо24) про те, що положення Закону №3886-IX є законом України про кримінальну відповідальність, з огляду на що підлягають застосуванню норми, передбачені ст. 5 КК України, ст. 58 Конституції України щодо зворотної дії закону в часі, вчинені ОСОБА_6 діяння не підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених відповідними частинами ст. 185 КК України.

За приписами п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом установлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ст. 284 КПК, у порядку п. 1-2 ч. 2 цього ж положення Кодексу.

Відповідно до абз. 5 ч. 7 ст. 284 КПК ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

За статтею 479-2 КПК суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно зі ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність, або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, карність якого усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи, що на даний час кримінальна карність діяння, вчиненого ОСОБА_6 усунена, суд вважає, що подання слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. ст. 5, 74 КК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», суд -

УХВАЛИВ:

Подання начальника державної установи «Вінницька виправна колонія (№86) ОСОБА_5 , задовольнити.

Привести вирок Літинського районного суду Вінницької області від 24.11.2020 року (Справа №137/88/20) відносно ОСОБА_6 , у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, призначеного йому вироком Літинського районного суду Вінницької області від 24.11.2020 року (Справа №137/88/20) за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Вважати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Літинського районного суду Вінницької області від 15.07.2020 року (Справа №137/487/20) за ст. 395, ч. 4 ст. 296, ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: