Справа № 352/222/25
Провадження № 1-кп/352/152/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3

ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 січня 2025 року за № 0000008

за обвинуваченням ОСОБА_6 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Івано-Франківськ Івано-Франківської області та проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштований, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, осіб на утриманні не має, освіта професійно-технічна, судимий:

-вироком суду від 16 жовтня 2019 року за частиною третьою статті 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі статті 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

-вироком суду від 16 жовтня 2021 року за частинами другою та третьою статті 185 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі

-звільнений 17 серпня 2023 року по відбуття покарання

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України (далі- КК України)

ВСТАНОВИВ:

I. Історія провадження

31 січня 2025 року до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України, розгляд якого у підготовчому судовому засіданні призначено на 05 лютого 2025 року.

05 лютого 2025 року розгляд справи відкладено на 13 лютого 2025 року в зв`язку із неявкою обвинуваченого.

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 13 лютого 2025 року призначено судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України.

ІІ. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

ОСОБА_6 16 грудня 2024 року приблизно о 16 годині 09 хвилин, шляхом вільного доступу зайшов до торгової зали автозаправочної станції «ОККО», яка розташована за адресою: село Угринів Івано-Франківського району Івано-Франківської області, вулиця Галицька, будинок 23а, після чого, під час перебування у вказаній торговій залі, у ОСОБА_6 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, після чого ОСОБА_6 , маючи непогашену судимість за вчинення злочину, передбаченого статтею 185 КК України діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до торгової полиці, на якій розташовані побутові товари, після чого скориставшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з полиці мережевий фільтр марки «Proove» серії «Power Strip Homester» моделі «PD-03 1 AC 65W» роз`єми «2 Type-C +2 USB, AC (EU)» вартістю 1799 гривень та смарт годинник марки «Proove» моделі «Quantum» кольору «silver» вартістю 2027 гривень та вийшов з приміщення магазину, не розрахувавшись за ці товари, після чого привласнив їх та розпорядився вищевказаними викраденими товарами на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ТОВ «Окко-драйв» матеріальну шкоду на загальну суму 3826 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 визнав вину в повному обсязі та підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті. Зазначив, що у грудні 2024 року здійснив крадіжку фільтру та смарт-годинник із приміщення АЗС, яка знаходилась в Угринові. Смарт-годинник та мережевий фільтр були в одному місці. Шкоду він не відшкодував, оскільки перебуває під вартою. Смарт-годинник він загубив на наступний день, а фільтр має бути вдома. Він розкаюється у вчиненому. На час вчинення злочину він неофіційно працював, отримував близько 36 тисяч гривень. Також стосовно нього скеровано два обвинувальні акті до Івано-Франківського міського суду, в яких він обвинувачення не визнає.

Сторонами обвинувачення та захисту під час визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, висловлено позицію щодо недоцільності дослідження доказів щодо обставин, викладених в формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті.

Обвинувачений, Адвокат та Прокурор, кожен окремо, пояснили, що правильно розуміють зміст обставин, викладених в формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті, а також їм зрозуміло, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

У Суду немає сумнівів в добровільності їх позиції, в зв`язку із чим Судом в порядку частини третьої статті 349 КПК України постановлено ухвалу про визнання недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті та постановлено обмежитись допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів щодо речових доказів, судових витрат та документів, що характеризують особу обвинуваченого.

Ураховуючи викладене, Суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши надані докази та документи, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

IV.Мотиви призначення покарання

Суду надані наступні документи, що характеризують особу та впливають на вирішення питань щодо призначення покарання

-інформація щодо судимостей ОСОБА_6 , згідно із якою він неодноразово судимий, останній раз вироком суду від 16 жовтня 2021 року за частинами другою та третьою статті 185 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі. Звільнений 17 серпня 2023 року по відбуття покарання.

-вирок суду від 16 травня 2019 року у справі 344/16344/19, яким ОСОБА_6 визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки;

-вирок суду від 16 лютого 2021 року у справі 344/20871/19, яким ОСОБА_6 визнаний винним у скоєнні злочинів, передбачених частинами другою та третьою статті 185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 4 місяці.

-характеристика поліцейського офіцера громади, згідно із якою скарги чи звернення на ОСОБА_6 не надходили, ОСОБА_6 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, істотно підозрювався у скоєнні крадіжок

-інформація генерального директора КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я», згідно із якою ОСОБА_6 до цього закладу не звертався, амбулаторну допомогу не отримував;

-інформація в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно із якою ОСОБА_6 на обліку не перебуває.

Згідно із досудовою доповіддю орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення від відбування з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання обов`язків, передбачених частиною третьою статті 76 КК України.

В судових дебатах:

Прокурор просив призначити покарання із застосуванням статті 69 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі . Вказував на наявність таких обставин, що пом`якшують покарання, як визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та незначну суму збитків.

Захисник просив призначити покарання більш м`яке, ніж просить прокурор. Зазначав про наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме визнання вини, щире каяття та намір відшкодувати шкоду

Обвинувачений зазначив, що він вину визнає, щиро кається та просить суворо не карати.

Відповідно до частини другої статті 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У відповідності до частини першої статті 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який згідно зі статтею 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення умисного корисливого злочину, ніде офіційно не працює.

В судових дебатах Прокурор та Адвокат зазначили про наявність таких обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Про наявність цих же обставин зазначено в обвинувальному акті. Суд вважає, що матеріалами кримінального провадження не підтверджується наявність обставин, що пом`якшують покарання з огляду на наступне.

Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Вказані висновки узгоджуються із послідовною практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові від 15 листопада 2021 року у справі 199/6365/19.

Однак, окрім визнання ОСОБА_6 своєї вини, в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про його конкретні дії, спрямовані на виправлення ситуації, зокрема про повернення викраденого майна. Посилання ОСОБА_6 на неможливість повернути майно в зв`язку із його затриманням Суд вважає необгрунтованими, оскільки факт крадіжки відбувся 16 грудня 2024 року, повідомлено про підозру ОСОБА_6 20 січня 2025 року ( згідно із реєстром матеріалів досудового розслідування), а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в іншому кримінальному провадженні стосовно нього застосовано 24 лютого 2025 року (згідно із ухвалою слідчого судді від 24 лютого 2025 року у справі № 344/3276/25).

Таким чином, ОСОБА_6 не відшкодував шкоду та не повернув викрадене майно протягом 2 місяців з моменту викрадення та протягом 1 місяця з моменту повідомлення йому про підозру до його затримання.

Вказаний строк є більш ніж достатнім для повернення викраденого та відшкодування шкоди у випадку щирого каяття та, на думку Суду, невжиття ОСОБА_6 протягом цього часу заходів щодо відшкодування шкоди та повернення викраденого, свідчить про відсутність у обвинуваченого щирого каяття.

Також дослідженими Судом доказами не підтверджується факт активного сприяння ОСОБА_6 розкриттю злочину.

Так, під час допиту ОСОБА_6 не повідомив, яким чином він активно сприяв розкриттю злочину, згідно із реєстром матеріалів досудового розслідування із ОСОБА_6 не проводились будь-які слідчі дії, окрім його допиту в якості підозрюваного.

Ані сторона обвинувачення, ані сторона захисту не надала Суду доказів вчинення ОСОБА_6 дій, спрямованих на активне сприяння розкриттю злочину, окрім визнання ним вини в повному обсязі.

При цьому, як вищевказано, ОСОБА_6 не повернуто викрадене майно протягом наявного у нього розумного строку для вчинення таких дій.

Відповідно, в цій конкретній справі не підтверджуються активне сприяння розкриття злочину та щире каяття ОСОБА_6 .

Незначний розмір спричинених збитків не може, на думку Суду, бути визнаним як обставина, що пом`якшує покарання, оскільки цей розмір не впливає на поведінку обвинуваченого.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 в обвинувальному акті не зазначені та Судом під час розгляду справи не встановлені.

Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При обранні конкретного виду покарання суд враховує, що санкцією частини четвертої статті 185 КК України передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи відсутність кількох обставин, що пом`якшують покарання, Суд не вбачає підстав для застосування статті 69 КК України та призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Відповідно до санкції частини четвертої статті 185 КК України крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану, карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі.

Враховуючи особу обвинуваченого, який визнав вину в повному обсязі, відсутність обставин, що його обтяжують, , а також одиничний епізод кримінального правопорушення, Суд вважає, що призначення покарання в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті, сприятиме меті покарання та виправленню ОСОБА_6

щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням

Відповідно до статті 75 КК України якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд враховуюєтяжкість кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких відповідно до статті 12 КК України. В той же час Суд враховує особу обвинуваченого, який визнав вину в повному обсязі, одиничність епізоду кримінального правопорушення, а також невеликий розмір спричиненої шкоди та пояснення обвинуваченого щодо його неофіційного працевлаштування, Суд вважає, що ОСОБА_6 може виправитись без відбування покарання.

Суд критично ставиться до висновку досудової доповіді щодо винятковості виконання покарання в громаді з огляду на наступне. Складення досудової доповіді відбувалось за неявки ОСОБА_6 , а тому, на відміну від Суду, посадові особи органу пробації не спілкувались із ним безпосередньо та під час складення досудової доповіді не враховували, серед іншого, такі динамічні фактори, як стосунки з рідними та близькими, а також готовність обвинуваченого до зміни способу життя та його плани на майбутнє.

Відповідно до частини четвертої статті 75 КК України іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Суд вважає недостатнім для випробування ОСОБА_6 встановлення йому мінімального строку, враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують покарання, а також особу обвинуваченого, який ніде не працює.

Відповідно до статті 76 КК України Суд вважає необхідним покласти на ОСОБА_6 як безальтернативні обов`язки у відповідності до частини першої статті 76 КК України, так і передбачений пунктом 3 частини другої цієї статті обов`язок працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

V.Щодо речових доказів

В ході досудового розслідування стороною обвинувачення долучено в якості речового доказу оптичний носій інформації з відеозаписами з камер спостереження території та приміщення АЗС «Окко», який зберігається в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до частини дев`ятої статті 100 Кримінального процесуального кодексу України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

В зв`язку із викладеним, оптичний носій інформації підлягає залишенню в матеріалах кримінального провадження.

VI.Щодо процесуальних витрат

Під час проведення досудового розслідування проводилась експертиза, витрати на проведення якої складає 1591,80 гривні.

У відповідності до частини першої статті 122 Кримінального процесуального кодексу України витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини другої статті 124 Кримінального процесуального кодексу України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В зв`язку із викладеним, витрати на проведення під час досудового розслідування експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 369-371, 373, 374, 376, 381-382 Кримінального процесуального кодексу України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі частин другої -четвертої статті 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді 5 років позбавлення волі з випробуванням, встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі частин першої та третьої статті 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; 3) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Іспитовий строк ОСОБА_6 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речовий доказ оптичний носій інформації з відеозаписами з камер спостереження території та приміщення АЗС «Окко» залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судової експертизи № СЕ-19/109-25/493-ТВ від 09 січня 2025 року в розмірі 1591 ( одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна) гривня 80 (вісімдесят) копійок

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_8