справа № 208/3339/25
провадження № 1-кс/208/1221/25
УХВАЛА

18 березня 2025 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Покровської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000434 від 15.03.2025 року відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с Закітне Лиманського району Донецької області, громадянина України, з середньою-технічною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який на утримані малолітніх дітей та/або осіб похилого віку не має, не є особою з інвалідністю, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

Приблизно 15.03.2025, більш точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_4 , не бажаючи займатися суспільно-корисною працею, переслідуючи корисливі мотиви та мету незаконного збагачення за рахунок протиправної діяльності у сфері незаконного обігу психотропних речовин, усвідомлюючи наслідки своїх злочинних дій, розуміючи, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлена тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення в цілому, переслідуючи мету протиправного та швидкого особистого збагачення, шляхом незаконного придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та збуту психотропних речовин, перебуваючи у м. Миколаїві Миколаївського району Миколаївської області, вступив у злочинну змову із ОСОБА_8 для здійснення незаконних операцій із особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

З метою реалізації свого єдиного злочинного умислу, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 , розробили план своїх спільних злочинних дій з розподілом функцій між собою. Згідно з розробленим злочинним планом, ОСОБА_4 в свою чергу, повинен був отримати в м. Миколаїві Миколаївської області від ОСОБА_8 особливо небезпечну психотропну речовину, незаконно зберігати та перевезти її до м. Краматорська Донецької області, де розпорядитись за вказівкою останнього, за що отримати грошові кошти.

Реалізуючи свій єдиний із ОСОБА_8 злочинний умисел, 15.03.2025, у денний час доби, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Миколаїв Миколаївського району Миколаївської області, більш точної адреси не встановлено, не маючи дозволу на придбання, зберігання, перевезення та розповсюдження психотропних речовин, незаконно, з метою особистого збагачення, порушуючи вимоги законодавства України, що регулює обіг психотропних речовин на території України, а саме: Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР (із подальшими змінами та доповненнями), Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 6 травня 2000 року № 770 (із подальшими змінами та доповненнями), Наказу МОЗ України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» від 01 серпня 2000 року № 188 (із подальшими змінами та доповненнями), отримав від ОСОБА_8 пакунок з особливо небезпечною психотропною речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), у невстановленій слідством кількості, але не менш ніж 509 грам. Після чого, ОСОБА_4 самостійно, з метою не викриття їх спільного злочинного умислу з боку правоохоронних органів, помістив вказаний пакунок з особливо небезпечною психотропною речовину, обіг якої заборонено PVP під заднє пасажирське сидіння свого автомобілю марки «Ssang Yong» р/н НОМЕР_1 , яке перебуває у його користуванні та таким чином останній незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину PVP в невстановленій слідством кількості, але не менше ніж 509 г. та почав її незаконно зберігати, за попередньою змовою групою осіб, для подальшого перевезення до м. Краматорська Донецької області і розпорядження за вказівкою ОСОБА_8 та подальшого отримання за це грошових коштів.

Після чого, 15.03.2025, у вечірній час доби, більш точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_4 , діючи умисно, на виконання спільного з ОСОБА_8 кримінально-протиправного умислу, розуміючи, що PVP є особливо небезпечною психотропною речовиною, не маючи дозволу на її придбання, зберігання, перевезення та розповсюдження, незаконно, з метою особистого збагачення, разом із ОСОБА_9 , який не був обізнаним про злочинний намір останнього, на автомобілі марки «Ssang Yong» р/н НОМЕР_1 перевіз вказаний пакунок з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP до блок-посту АН-15, який розташований по трасі Н-15 на території Покровського району Донецької області, за координатами 48.3627247, 36.8218086, де був зупинений працівниками поліції з метою перевірки документів на підставі ст.ст.32, 34 Закону України «Про Національну поліцію».

Під час перевірки документів ОСОБА_4 останній пояснив, що в автомобілі зберігає особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонений PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) для подальшого його збуту.

Під час проведення огляду місця події слідчим Покровського РУП ГУНП в Донецькій області 16.03.2025 в період часу з 00:27 по 02:07 год. у ОСОБА_4 виявлено та вилучено пакунок з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), у невстановленій слідством кількості, але не менш ніж 509 грам, що згідно з таблицею № 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться в незаконному обігу» відноситься до особливо великого розміру, яку ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 незаконно придбав, зберігав та перевозив з метою подальшого збуту.

Відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесені 15.03.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000434, що підтверджується витягом з ЄРДР від 17.03.2025 року.

16 березня 2025 року о 19 год. 39 хв. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, що полягає у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах, вчинених за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала подане клопотання за його змістом та обґрунтуванням та зазначила, що підставами застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, а також наявність ризиків передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які у своїй сукупності дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним видом запобіжного заходу, який зможе запобігти заявленим ризикам, які є реальними. З урахування наведеного, прокурор вважає, що інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не здатний забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Зокрема, просив обрати йому домашній арешт за місцем його проживання зі співмешканкою ОСОБА_10 у квартирі АДРЕСА_3 або за місцем проживання його бабусі у Житомирській області.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання. На його думку, прокурором не доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч.3 ст.307 КПК України, оскільки існують сумніви у розмірі вилучених у ОСОБА_4 наркотичних засобів, які зважувалися незрозумілими вагами, а експерту на дослідження було передано тільки незначну частину вилученої речовини. Крім того, прокурором не доведена мета збуту виявленої у ОСОБА_4 речовини, бо це підтверджується тільки показаннями співмешканки ОСОБА_4 ОСОБА_10 , яка могла його оговорити.

Дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, а також вислухавши пояснення прокурора, підозрюваного, його захисника, слідчим суддею встановлено наступне.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Обставини викладені у клопотанні слідчого, підтверджуються матеріалами досудового розслідування.

З досліджених матеріалів кримінального провадження, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: Рапортом ЄО №5787 з повідомленням про подію, Добровільною згодою ОСОБА_4 про надання дозволу на проведення огляду, заявою ОСОБА_11 про добровільну видачу речовини, Протоколом огляду місця події від 16.03.2025 року, під час якого було виявлено та вилучено пакунок з речовиною; Протоколом затримання особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, Висновком експерта № СЕ-19/105-25/2601-НЗПРАП від 16.03.2025 року, Протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , Протоколом огляду предмету від 16.03.2025 року за участю ОСОБА_10 , Протоколом огляду місця події від 16.03.2025 року за участю ОСОБА_10 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , повідомленням про підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної обґрунтованої підозри передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що повідомлена ОСОБА_4 підозра є достатньою та обґрунтованою саме для цілей застосування щодо нього запобіжного заходу, хоча є недостатньою для його засудження.

З наданих до клопотання документів, які характеризують особу підозрюваного, а також встановлених в судовому засіданні обставин, вбачається, що ОСОБА_4 :

- народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с Закітне Лиманського району Донецької області;

- є громадянином України,

- має середньо-спеціальну освіту,

- не одружений, хоча проживає зі співмешканкою ОСОБА_10 ;

- мати, батько та сестра проживають за межами території України;

- офіційно не працевлаштований,

- не є особою з інвалідністю,

- не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра;

- зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ;

- за зареєстрованим місцем проживання характеризується нейтрально;

- раніше не судимого,

- не має власності нерухомого майна та вкладів у банках.

На думку слідчого судді, ризиками, визначеними ст.177 КПК України та доведеними прокурором у даному кримінальному провадженню є:

- ризик переховування від органу досудового розслідування та / або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Враховуючи, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований і не має постійного, достатнього та легального заробітку, є неодруженим та не має на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, слідчий суддя вважає, що у ОСОБА_4 відсутні міцні соціальні зв`язки, які б утримували б його від переховування під загрозою можливого покарання, у разі визнання його винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні;

- ризик вчините інше кримінальне правопорушення, оскільки хоча підозрюваний раніше і не судимий, але він не має будь-якого постійного, легального та достатнього заробітку, а тому існує ймовірність, що ОСОБА_4 продовжить свою злочинну діяльність, пов`язану з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин;

- незаконно впливати на свідків, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення від покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості перед судом, може здійснити спроби незаконного впливу на свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , , шляхом вмовляння, підкупу або погроз, що може призвести до зміни їх показів у судовому провадженні.

Крім того, слідчий суддя, при розгляді клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу враховує обставини, перелік яких передбачений ст.178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст.177 КПК України для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно ст.176 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Разом з цим, з наявного клопотання та з пояснень наданих в судовому засіданні прокурором, підозрюваним та його захисником, слідчим суддею вбачається, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні буде недостатнім, і це пов`язано, зокрема, із тим, що підозрюваний не має постійного достатнього джерела доходів, нерухомого майна, вкладів у банку, офіційно неодружений, утриманців не має, його батьки та сестра проживають за межами території України.

Тому, слідчий суддя позбавлений можливості застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та застави.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не зможе запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, а також те, що останній підозрюється у вчиненні злочину, що відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, має можливість незаконного впливу на свідків, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

При цьому, слідчий судя враховує, що ОСОБА_4 , відповідно до Протоколу затримання від 16.03.2025 року фактично був затриманий 16 березня 2025 року о 02год.33хв. і тому період часу його затримання з 16.03.2025 по день обрання запобіжного заходу також враховується слідчим суддею до строку його тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки його права, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

При вирішенні питання про можливість одночасного визначення розміру застави із покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків, суд враховує, що відповідно до положень п.5 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, що пов`язаний зі збутом психотропних речовин в особливо великих розмірах.

Зважаючи на викладене слідчий суддя вважає за необхідне не визначати підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави, оскільки застава не зможе у повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 196 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Покровської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходуу рамках кримінального провадження № 0000434 від 15.03.2025 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Дніпровська УВП «№4» строком 60 днів, а саме з 16.03.2025 року по 14.05.2025 року включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 19.03.2025 року о 08:30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1