Справа № 629/621/25
Провадження № 1-кс/629/177/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої відділення № 1 СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Милівка Лозівського району Близнюківської ТГ Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який має двох неповнолітніх дітей, військовозобов`язаного, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 органами досудового розслідування підозрюється в тому, що він у період дії, введеного в Україні, воєнного стану, будучи військовозобов`язаним та у відповідності до Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження служби під час мобілізації.

За результатами медичного огляду, проведеного 20.10.2024, військово-лікарською комісією ОСОБА_4 визнаний придатним до військової служби.

У зв`язку з чим, на виконання Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» № 255/2023 від 01.05.2023 затвердженого Законом України від 02.05.2023 № 3058-IX, Указом № 452/2023 від 26.07.2023 затвердженого Законом України від 27.07.2023 № 3276-IX, ч. 9 ст. 1, ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», 20.10.2024 приблизно о 12:00 ОСОБА_4 під підпис вручене мобілізаційне розпорядження та бойова повістка на відправку для проходження військової служби у Збройні Сили України, згідно із якою ОСОБА_4 20.10.2024 о 16:30, повинен прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 , який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , з подальшим направленням до військової частини Збройних Сил України № НОМЕР_1 .

Таким чином, ОСОБА_4 є військовозобов`язаним та належним чином, у встановленому законом порядку, повідомлений про призов на військову службу під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України

№ 69/2022 від 24.02.2022 та на підставі довідки військово-лікарської комісії від 20.10.2024, визнаний здоровим та придатним до проходження військової служби під час мобілізації на особливий період.

Після отримання вказаного мобілізаційного розпорядження у ОСОБА_4 виник умисел на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , розуміючи, що відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у нього відсутні підстави для відстрочки від призову, будучи ознайомленим з правилами військового обліку призовників та військовозобов`язаних, а також попередженим про відповідальність за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, будучи обізнаним про обов`язкову явку о 16:30 20.10.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 на призов по загальній мобілізації, з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних причин, діючи умисно, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 20.10.2024 о 16:30, не прибув за викликом по повістці під час мобілізації до ІНФОРМАЦІЯ_3 для подальшого відправлення до місця проходження військової служби військової частини Збройних Сил України № НОМЕР_1 , тим самим умисно ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Слідча відділення № 1 СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор посилались на тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 та наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема того, що він може переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор частково наполягав на задоволенні клопотання, просив обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний у судовому засіданні вказав на причетність до вчинення даного кримінального правопорушення, вказав, що одружений, має двох неповнолітніх дітей, офіційно не працює, живе за рахунок тимчасових заробіток, заощаджень не має, щиро кається, просив обрати більш м`який запобіжний захід домашній арешт.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 просила обрати у відношенні підозрюваного більш м`який запобіжний захід, - домашній арешт у нічний час.

Вислухавши міркування сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя доходить до наступного.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше як на підставах та в порядку, передбачених законом.

Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод (Рим, 1950), ст.ст. 148, 155 КПК України, для обрання або для зміни підозрюваному міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, необхідно наявність підстав вважати, що дана особа, яка обвинувачується у вчиненні злочину, буде намагатися або ухилятися від слідства, суду та від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини в справі, а також продовжувати злочинну діяльність.

Згідно з п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вбачає наявність розумної підозри відносно підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому державним обвинуваченням злочину. При цьому слідчий суддя, ґрунтуючись на принципі презумпції невинуватості, не ставить ціллю передбачити можливе покарання за інкриміноване підозрюваному діяння.

При вирішенні зазначеного питання судом беруться до уваги обставини, на які посилалися підозрюваний, а саме, що підозрюваний одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працює, та враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення.

Злочин в якому підозрюється ОСОБА_4 відноситься до категорії нетяжких.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний може переховуватись від суду, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, можуть бути мінімізовані за рахунок інших запобіжних заходів, оскільки вищевикладені обставини підтверджені наданими суду доказами: витягом з ЄРДР № 0001194, повідомленням про кримінальне правопорушення, рапортом, мобілізаційним розпорядженням, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 .

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, а ризик переховування від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, позицію прокурора, який підтримав клопотання частково, просив обрати у відношенні підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, наявність у останнього постійного місця проживання та реєстрації.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Слідчий суддя враховує, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

У слідчого судді відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України.

При цьому слідчий суддя виходить із сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного, його поведінки під час розслідування злочину, тощо, бере до уваги, що підозрюваний надав слідчому судді пояснення з приводу підозри, вказав на причетність до вчиненого кримінального правопорушення, зазначив, що свою вину визнає і щиро кається. Підозрюваний проживає за постійним місцем проживання разом з дружиною та дітьми.

Отже, при вирішенні питання про обрання виду запобіжного заходу слідчий суддя вважає необхідним застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, з покладенням на підозрюваного обов`язків за ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки слідчий суддя вважає, що мета застосування запобіжного заходу та усунення зазначених вище ризиків може бути реалізована при обранні цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 176-178, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчої відділення № 1 СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до двох місяців, тобто до 12.05.2025, заборонивши на цей період цілодобово залишати місце постійного проживання АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 ч. 5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) Прибувати за викликом, до слідчого, прокурора або суду;

2) Не відлучатися за межі Лозівського району Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) Повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

4) Утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

5) Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на в`їзд в Україну та виїзд з України.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Копію даної ухвали негайно надати підозрюваному та захиснику.

Копію даної ухвали негайно направити начальнику Лозівського районного відділу поліції ГУ НП в Харківській області, начальнику Близнюківського відділу Лозівської окружної прокуратури Харківської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 5-денний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_8