ЛЕТИЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи №678/340/25
Номер провадження №1-кп-678-53/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Летичів обвинувальний акт, який затверджений 25 лютого 2025 року прокурором Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 12 січня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх і неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, не працюючого, інвалідність відсутня, військовозобов`язаного, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

І. ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ, ВИЗНАНОГО СУДОМ ДОВЕДЕНИМ, СТАТТЯ ЗАКОНУ УКРАЇНИ ПРО КРИМІНАЛЬНУ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ, ЩО ПЕРЕДБАЧАЄ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ ЗА КРИМІНАЛЬНЕ ПРАВОПОРУШЕННЯ, ВИННИМ У ВЧИНЕННІ ЯКОГО ВИЗНАЄТЬСЯ ОБВИНУВАЧЕНИЙ

1. 10 січня 2025 року в нічну пору доби близько 23 год. 00 хв. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи з дозволу потерпілого ОСОБА_5 в приміщенні кухні в будинку АДРЕСА_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , помітивши на підвіконнику гаманець коричнево-чорного кольору, вирішив його таємно викрасти.

Тоді ж, 10 січня 2025 року в нічну пору доби близько 23 год. 00 хв. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення та наживи, достовірно знаючи, що на території України діє правовий режим воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, неодноразово продовженого Указами Президента України, востаннє №26/2025 від 14 січня 2025 року, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, скориставшись тим, що ОСОБА_5 від випитого алкоголю перебував у стані сну, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з підвіконника своєю лівою рукою взяв належний ОСОБА_5 чоловічий гаманець коричнево-чорного кольору, виготовлений з шкірозамінника, з металевою застібкою, вартістю 91 грн. 80 коп., в середині якого знаходились грошові кошти в сумі 5000 грн., банківська картка АТ КБ «Приват Банк» із № НОМЕР_1 , належна ОСОБА_5 , та шматок паперу із рукописним надписом «PIN-коду» до вищевказаної банківської картки, після чого помістив вказаний гаманець до лівої зовнішньої кишені куртки у яку був одітий, після чого, утримуючи при собі вказаний гаманець із зазначеним майном, покинув приміщення житлового будинку, і таким чином розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_4 таємно викрав майно ОСОБА_5 на загальну суму 5091 грн. 80 коп. чим заподів йому майнову шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

2. Окрім цього, 10 січня 2025 року в нічну пору доби (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні кухні на території господарства під АДРЕСА_2 , маючи вільний доступ до чоловічого гаманця коричнево-чорного кольору, виготовленого з шкірозамінника, з металевою застібкою, в якому знаходився офіційний документ, тобто електронний платіжний документ, як засіб доступу до банківського рахунку, а саме банківська картка АТ КБ «Приват Банк» із № НОМЕР_1 , належна ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення офіційного документу з метою викрадення грошових коштів, які перебували на рахунку вказаної банківської картки, прийняв рішення протиправно обернути її на свою користь, шляхом таємного викрадення.

Згідно примітки до ст. 358 КК України, диспозиції ч. 1 ст. 200 КК України, ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року №705, банківська картка є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, як засіб доступу до банківського рахунку.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

3. Окрім цього, 11 січня 2025 року в період часу з 06 год. 21 хв. 39 с. по 06 год. 41 хв. 18 с. ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне повторне викрадення грошових коштів, маючи при собі банківську картку АТ КБ «Приват Банк» із № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_5 , яка була викрадена за вище викладених обставин, знаючи, що на території України діє правовий режим воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, неодноразово продовженого Указами Президента України, востаннє №26/2025 від 14 січня 2025 року, заздалегідь знаючи «PIN-код» до викраденої банківської картки, який був записаний на шматку паперу та знаходився у викраденому ним гаманці, перебуваючи поряд із банкоматом АТ КБ «Приват Банк» під №САНМ0704, який розташований на території Автовокзалу Центральний - Вінницьке шосе, 23 м. Хмельницький, вставив до нього банківську картку із № НОМЕР_1 , та ввівши на вмонтованому в банкомат PIN-PAD PIN-код вказаної картки, вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 3000 грн.

Крім цього, 11 січня 2025 року в період часу, починаючи з 10 год. 16 хв. 21 с. по 10 год. 17 хв. 18 с. ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи при собі банківську картку АТ КБ «Приват Банк» із № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_5 , яка викрадена за вище викладених обставин, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів із вказаної банківської картки, заздалегідь знаючи PIN-код до неї, який був записаний на шматку паперу та знаходився у викраденому ним гаманці, перебуваючи поряд із банкоматом АТ КБ «Приват Банк» під №САНМ1660, який розташований на території Автовокзалу - по вул. Шевченка, 6 в м. Славута Шепетівського району Хмельницької області, вставив до нього викрадену банківську картку із № НОМЕР_1 , та ввівши на вмонтованому в банкомат PIN-PAD PIN-код вказаної картки, вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 2000 грн.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_4 , вчинюючи неодноразові тотожні діяння, охоплені єдиним умислом, спрямованим на таємне заволодіння чужим майном, таємно викрав грошові кошти в сумі 5000 грн., чим заподіяв майнову шкоду потерпілому ОСОБА_5 на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

ІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ПРОВАДЖЕННЯ

4. Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, доведена сукупністю зібраних органом досудового розслідування доказів, тому, враховуючи особу обвинуваченого, повне і беззаперечне визнання ним своєї вини, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставину, яка обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, інформацію з досудової доповіді органу пробації, негативну характеристику з місця проживання, те, що раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, відсутність претензій потерпілого до обвинуваченого і те, що просить його суворо не карати, хоча матеріальна шкода й не відшкодована, просить суд призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК - у виді 5 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 року обмеження волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання призначити у виді 5 років позбавлення волі, запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили, питання про речові докази вирішити згідно ст. 100 КПК України, стягнути з обвинуваченого витрати на залучення експерта, цивільний позов не заявлявся.

5. Потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що в обвинувальному акті вірно викладені фактичні обставини, такі не оспорює, цивільний позов не заявляв, однак обвинуваченим ОСОБА_4 завдана йому матеріальна шкода так і не була відшкодована, тому лише після відшкодування обвинуваченим спричиненої шкоди вважає, що йому може бути призначене покарання, яке не пов`язане із позбавленням його свободи.

6. Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, визнав повністю і беззаперечно, під час допиту повністю підтвердив фактичні обставини, які зазначені у обвинувальному акті, зокрема, час, місце, спосіб, мотив, мету, тощо, жодним чином ці обставини не оспорює, як не ставить під сумнів кваліфікацію своїх дій та зібрані органом досудового розслідування докази, щиро кається у вчиненому, обіцяє таких дій у майбутньому більше не вчиняти, просить вибачення у потерпілого, свій вчинок засуджує і жалкує про вчинене, адже такі дії вчинив в стані алкогольного сп`яніння, готовий понести передбачену законом відповідальність, однак просить його суворо не карати та надати можливість виправитись на свободі - без ізоляції від суспільства і тоді він зможе відшкодувати потерпілому завдану матеріальну шкоду, влаштувавшись на роботу.

ІIІ. ПОЗИЦІЯ СУДУ ЩОДО РОЗГЛЯДУ КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ В ПОРЯДКУ, ВИЗНАЧЕНОМУ Ч. 3 СТ. 349 КПК УКРАЇНИ

7. Прокурор, потерпілий і обвинувачений зазначили, що в обвинувальному акті вірно викладені фактичні обставини вчинення обвинуваченим інкримінованих йому кримінальних правопорушень, ці обставини вони не оспорюють і вважають недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин.

8. Суд з`ясував, що учасники провадження правильно розуміють зміст обставин, які ніким не оспорюються і немає сумнівів у добровільності їх позиції, їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

9. Судом проведено лише допит обвинуваченого, з`ясовано позицію потерпілого, досліджено матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, докази на підтвердження розміру процесуальних витрат, процесуальні рішення щодо речових доказів, арешту майна, запобіжного заходу.

10. У зв`язку із цим на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

11. Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

12. У абз. 2 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року роз`яснено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

13. Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15 січня 2024 року у справі №722/594/22 вказала: виправлення як мета покарання - це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу.

Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів.

З моральної точки зору, виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

14. Законодавець у ч. 4 ст. 185 КК України передбачив покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Законодавець у ч. 1 ст. 357 КК України передбачив покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційного нагляду на строк до трьох років, або обмеження волі на той самий строк.

15. Тобто, кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином, а кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 357 КК України відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

16. ОСОБА_4 має негативне ставлення до вчинених ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, повністю і беззаперечно визнав вину, щиро кається, готовий понести призначене судом покарання, не одружений, на утриманні малолітніх і неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, офіційно не працює, інвалідність відсутня, на військову службу по мобілізації не призивався, не перебуває на диспансерному обліку в лікарів нарколога і психіатра, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, згідно довідки-характеристики Меджибізької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області за місцем проживання характеризується негативно, згідно довідки-характеристики СДОП Луцького РУП ГУНП у Волинській області за місцем проживання характеризується позитивно, попросив вибачення у потерпілого за вчинене.

17. Органом досудового розслідування і судом встановлено, що у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

18. Органом досудового розслідування і судом встановлено, що згідно п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

19. 11 березня 2025 року Хмельницьким районним сектором №6 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області складено досудову доповідь за змістом якої враховано інформацію, що характеризує особистість ОСОБА_4 , його спосіб життя, високий рівень ризику вчинення повторно кримінального правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, в тому числі, для окремих осіб, історію кримінальних правопорушень, тому орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі в її випадку є можливим у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-вихованих заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Згідно досудової доповіді у обвинуваченого ОСОБА_4 відсутнє постійне місце проживання, він не має постійної роботи або інших стабільних джерел доходів, має потребу в додаткових коштах на задоволення базових потреб, виявляє байдужість до наявності соціальних зв`язків, а правопорушення вчинене під впливом алкоголю.

20. Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 не має можливості відшкодувати.

Те, що матеріальна шкода не відшкодована обвинуваченим підтвердив й потерпілий.

21. Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що беруться до уваги при призначенні покарання.

22. Враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, встановлені фактичні обставини, в тому числі, відношення обвинуваченого до вчиненого, позицію потерпілого і те, що завдана йому шкода не відшкодована, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації і достатності покарання, досягнення мети виправлення, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі у мінімальній межі, за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі у мінімальній межі (з урахуванням положень ч. 2 ст. 61 КК України), на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання призначити у виді позбавлення волі.

23. Суд переконаний, що призначення саме такого покарання ОСОБА_4 , яке належить відбувати реально, буде справедливим, необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

24. Зважаючи на обставини, які встановлені судом при розгляді даного кримінального провадження по суті, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування положень ст. 69 КК України, а також ст.ст. 75, 76 КК України.

V. МОТИВИ УХВАЛЕННЯ ІНШИХ РІШЕНЬ ЩОДО ПИТАНЬ, ЯКІ ВИРІШУЮТЬСЯ СУДОМ ПРИ УХВАЛЕННІ ВИРОКУ ТА ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНУ, ЯКИМИ КЕРУВАВСЯ СУД

25. Згідно обвинувального акта і реєстру матеріалів завдана злочином шкода становить 10091,80 грн., цивільний позов потерпілим не заявлявся.

26. Питання про речові докази суд вирішує згідно вимог ч. 9 ст. 100 КПК України: диск з інформацією зберігати при матеріалах справи, гаманець із надписами та банківську картку повернути потерпілому.

27. Суд ухвалює обвинувальний вирок, тому на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України на користь держави з обвинуваченого підлягають стягненню витрати на залучення експерта.

28. У зв`язку з тим, що обвинуваченому ОСОБА_4 призначається покарання у виді позбавлення волі, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який до нього застосовано ухвалою слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 14 лютого 2025 року (справа №678/114/25, провадження №1-кс-678-104/25), необхідно продовжити до набрання вироком законної сили, однак не більше, ніж на 60 днів з дня проголошення вироку.

Строк попереднього ув`язнення обвинуваченого зараховується у строк покарання.

29. Згідно з ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

У формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним, викладено ті обставини, які зазначені у обвинувальному акті, адже їх повністю і беззаперечно визнав обвинувачений.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 30-32, 84-86, 91-94, 107-108, 110, 337, 349, 368-371, 373-374, 376, 392-395, 532 КПК України,

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення - з 14 лютого 2025 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, але не більше, ніж на 60 днів (до 31 травня 2025 року включно), продовжити міру запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази:

CD-R диск із інформацією, яка була вилучена відповідно до ухвали слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 21 січня 2025 року (справа №678/114/25, провадження №1-кс-678-38/25), який зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах справи;

гаманець коричневого-чорно кольору із наявними надписами «Accessories» та «F015», банківську карту № НОМЕР_1 АТ КБ «Приват Банк», які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів відділу поліції №3 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області повернути потерпілому ОСОБА_5 , скасувавши арешт, який накладений на це майно ухвалою слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 14 лютого 2025 року (справа №678/114/25, провадження №1-кс-678-105/25).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта (висновок експерта №СЕ-19/123-25/2719-ТВ від 19 лютого 2025 року) в розмірі 1591,80 грн.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Летичівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя підпис ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_1