Справа № 683/3443/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Бондарчук Л.А.

секретаря Поважнюк Т.В.

з участю прокурора Арсенюка В.М.

потерпілої ОСОБА_1

обвинуваченої ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинові кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Окопи, Борщівського району Тернопільської області, українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, неодруженої, на утриманні має двох малолітніх дітей, яка не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, -

встановив:

08 вересня 2024 року, близько 13 год. 20 хв. ОСОБА_2 , в порушення вимог п.п. 2.9 (а), 2.1 (а), 12.9 (а), 12.6 (ґ), 12.1 Правил дорожнього руху України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_1 , без відповідного на те права, рухаючись зі швидкістю 100 км/год, на автодорозі між селами Махаринці Сербинівка, Староостропільської ОТГ, Хмельницького району Хмельницької області, на відрізку дороги - 300 м. від Т-подібного перехрестя в напрямку с. Махаринці, діючи недбало та необережно, не передбачила можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинна була та могла їх передбачити, проявила крайню неуважність до дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху, здійснила маневр об`їзду вибоїни на дорозі із щебеневим покриттям, допустивши виїзд автомобіля марки «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_1 за межі проїзної частини дороги, внаслідок чого відбулось перекидання автомобіля на лівий бік.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди та порушення вимог Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 , пасажир ОСОБА_1 , яка знаходилась на передньому пасажирському сидінні вказаного автомобіля, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №134 від 10.10.2024, отримала тілесні ушкодження, у вигляді закритого перелому середньої третини діафізу лівого плеча з кутовим зміщенням відломків, травматичної нейропатії лівого променевого нерва, уламкового перелому лівого надколінника з розходженням уламків по довжині на 1 см., рваної рани м`яких тканин в ділянці лівого коліна, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Своїми діями, ОСОБА_2 , порушила вимоги п. 2.9 (а), 2.1 (а), 2.9 (а), 12.6 (ґ), 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, зміст яких полягає у наступному:

-п. 2.9 (а), відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

-п. 2.1.(а), відповідно до якого водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

-п. 12.6 (ґ), відповідно до якого поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, дозволяється рух із швидкістю, - не більше 90 км/год.;

-п. 12.9 (б), відповідно до якого водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.6 (ПДР), а саме поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, легковим автомобілям які здійснюють перевезення людей, дозволяється рух із швидкістю не більше 80 км/год;

-12.1, відповідно до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Порушення вимог пунктів 2.9 (а), 2.1 (а), 12.9 (а), 12.6 (ґ), 12.1 Правил дорожнього руху України, водієм ОСОБА_2 знаходяться у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, а саме спричиненням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_1 .

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_2 свою вину визнала повністю, щиро розкаялася та пояснила, що дійсно за вищевказаних обставин 8 вересня 2024 року в обідню пору вона разом із своєю сестрою ОСОБА_1 вирішили поїхати до магазину в село Сербинівка, однак по дорозі вона не впоралась із керуванням та з`їхала із дороги та автомобіль перевернувся, внаслідок чого сестра отримала тілесні ушкодження. При цьому обвинувачена зазначила, що спиртне перед самою поїздкою не вживала, а результат, який показав прилад 0,24 проміле міг бути залишковим явищем, оскільки напередодні ввечері вона вживала спиртні напої. Також ОСОБА_2 повідомила, що саме вона викликала швидку допомогу, надала допомогу сестрі, а також повністю відшкодувала у медичному закладі витрати на лікування та доглядала її після виписки.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні показала, що дійсно за вказаних обвинуваченою обставин сталась ДТП. Претензій до ОСОБА_2 вона немає, а також вказала, що ОСОБА_2 надала їй допомогу безпосередньо після аварії та викликала швидку допомогу, доглядає після виписки з лікарні. Також потерпіла просила обвинувачену суворо не карати та призначити покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, оскільки ОСОБА_2 має двоє малолітніх дітей.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ст.349 КПК України показаннями обвинуваченої, яка повністю визнала себе винною у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, потерпілої, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_2 обвинувачення. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності її позиції немає. Обвинуваченій роз`яснено, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ч.1 ст.286-1 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_2 , щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, примирення з потерпілою, повне відшкодування

шкоди, а також надання допомоги потерпілій безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання, не встановлено.

За змістом ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Так, встановлено, що ОСОБА_2 вчинила нетяжкий злочин, який є необережним, раніше не судима, вину визнала повністю, позитивно характеризується, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, щиро розкаявся, добровільно відшкодувала заподіяну шкоду за лікування потерпілої у медичному закладі в сумі 28667,50 грн, має на утриманні двох малолітній дітей, яких виховує самостійно, потерпіла претензій до обвинуваченої не має.

З огляду на викладене, враховуючи усталену практику Європейського суду з прав людини щодо пропорційності покарання, тобто яке має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи» (зокрема, справа «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03), особу винного, наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, надання іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання, категорію кримінального правопорушення, суспільну небезпечність таких злочинів і наслідки, що настали, суд вважаєза можливе застосувати у даному випадку положення ст.69 КК України та призначити ОСОБА_2 більш м`який вид основного покарання, не зазначений в санкції ч.1 ст.286-1 КК України, у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

При цьому суд враховує також і конкретні обставини скоєного кримінального правопорушення та його наслідки - завдання потерпілій середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Конституційний Суд України у своєму рішенні зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного».

Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих. Однією із умов досягнення цієї мети є відшкодування завданого злочином збитку або усунення заподіяної шкоди.

На думку суду, саме таке покарання відповідатиме вимогам ст.50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень, як самою обвинуваченою, так і іншими особами.

Суд вважає, у даному випадку досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, а також враховано інтереси усіх суб`єктів кримінально-правових відносин.

Процесуальні витрати по справі за проведення експертизи в порядку ст.124 КПК України підлягають стягненню із обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.368-370, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, призначивши їй покарання із застосування ч.1 ст.69 КК України до основного покарання, у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати на залучення експерта в у кримінальному провадженні в розмірі 1591,80 грн.

Заходи забезпечення кримінального провадження, накладені ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2024 року, скасувати.

Речові докази: ліву та праву металеві дверцята від автомобіля марки "ВАЗ 2108"

д.н.з. НОМЕР_1 , блакитного кольору, кермо чорного кольору, відокремлений радіатор та два номерних знаки « НОМЕР_1 », які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 та свідоцтво про реєстрацію т.з. серії НОМЕР_2 на автомобіль марки "ВАЗ 2108" д.н.з. НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , що зберігається при матеріалах кримінального провадження, повернути ОСОБА_2 ; два DVD-R диски зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя