Справа № 353/1056/24
Провадження № 1-кп/353/47/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

начальника Тлумацького відділу Івано-Франківської окружної прокуратури Івано-Франківської області - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Тлумач кримінальне провадження № № 0000092, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.08.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та зареєстрованої жительки АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученої, пенсіонерки, особи з інвалідністю ІІІ групи, раніше не судимої, депутатом не обиралась, громадянки України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, -

в с т а н о в и в:

Обвинувачена ОСОБА_4 незаконно виростила рослини конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин, а також незаконно придбала, виготовила та зберігала наркотичні засоби без мети збуту.

Кримінальні правопорушення було вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_4 проживає у АДРЕСА_1 разом зі своєю дочкою ОСОБА_6 . Вказане господарство належить ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності з розміром частки 16/100.

У травні 2024 року ОСОБА_4 побачила, що на території її господарства позаду комплексу приміщень господарського призначення, яке знаходиться у АДРЕСА_1 , ростуть самосійні рослини конопель.

Тоді ОСОБА_4 , діючи умисно, незважаючи на державну політику у сфері боротьби з незаконним обігом наркотичних засобів, головною метою якої є протидія поширенню наркоманії в Україні та інформацію, про яку широко висвітлюється у засобах масової інформації, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне вирощування вказаних рослин, не знищила посів рослин конопель, а залишила їх. При цьому ОСОБА_4 прополювала вказані рослини конопель, тобто вживала заходів з метою доведення рослин конопель до стадії дозрівання, для власних потреб, без мети збуту.

26.08.2024 року під час обшуку домогосподарства ОСОБА_4 , яке знаходиться в АДРЕСА_1 працівниками відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області виявлено та вилучено незаконно вирощені ОСОБА_4 55 рослин конопель, які згідно висновку експерта є нарковмісними рослинами роду Коноплі (Cannabis).

Крім того у липні 2024 року ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що незаконно вирощені нею рослини є нарковмісними, зірвала 19 рослин конопель, частково обірвала з них гілки з листям. Зірвані рослини конопель залишила на земельній ділянці.

В подальшому ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зірвані гілки конопель з листям перенесла до комплексу приміщень господарського призначення та висушила їх, виготовивши у такий спосіб наркотичний засіб.

26.08.2024 року працівниками відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області за місцем проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено сухі рослини конопель, які згідно висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною кількістю 126 грама.

13.01.2025 року між прокурором ОСОБА_3 , який підтримує державне обвинувачення в кримінальному провадженні, та обвинуваченою ОСОБА_4 у присутності її захисника - адвоката ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст. 472 КПК України була укладена угода про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 , а саме: за ч. 1 ст. 309 КК України - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доході громадян (17000,0 грн.), за ч. 2 ст. 310 КК України - 3 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, вирішили визначити ОСОБА_4 остаточне покарання - позбавлення волі на строк 3 роки. Беручи до уваги фактичні обставини справи та особу винної, сторони вирішили клопотати перед судом про застосування ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з встановленням іспитового строку. Крім того, в угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 ствердила, що вона повністю визнає вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, не заперечує жодних обставин, встановлених досудовим розслідуванням, розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості, укладення якої з її сторони було добровільним. Просила суд затвердити угоду про визнання винуватості. Щодо стягнення з неї процесуальних витрат не заперечувала.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості від 13.01.2025 року, яка була укладена між прокурором та його підзахисною. Ствердив, що укладення угоди було добровільним та його присутності, при укладенні угоди були дотримані всі вимоги КПК України. Просив встановити обвинуваченій іспитовий строк тривалістю 1 рік.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 ствердив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України та просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Проаналізувавши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченої ОСОБА_4 , її захисника - адвоката ОСОБА_5 , думку прокурора ОСОБА_3 , суд вважає, що для затвердження угоди про визнання винуватості є достатні правові підстави.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

В силу п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченої ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України. Вчинені нею кримінальні правопорушення згідно з положеннями ст. 12 КК України відносяться: ч. 1 ст. 309 КК України - до категорії кримінальних проступків, ч. 2 ст. 310 КК України - до категорії тяжких злочинів. Обвинувачена свою вину у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень визнала в повному обсязі при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та зобов`язалась у межах строків давності притягнення до кримінальної відповідальності співпрацювати з Тлумацьким відділом Івано-Франківської окружної прокуратури в Івано-Франківській області та іншими правоохоронними органами Івано-Франківської області щодо викриття та виявлення відомих їй правопорушень. Встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При цьому з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 , її захисник-адвокат ОСОБА_5 цілком розуміють положення ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченої у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України. Не встановлено невідповідності умов угоди інтересам суспільства та ці умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінеті не перебуває, має зареєстроване місце проживання та тісні соціальні зв`язки, до кримінальної відповідальності не притягалась, пенсіонерка, є особою похилого віку та особою з інвалідністю ІІІ групи.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає її щире каяття, активне сприяння розслідуванню кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене ч. 3 ст. 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченої суд вважає, що узгоджене сторонами угоди покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченої, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також суд, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання (позбавлення волі строком на 3 роки) відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України. При цьому суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без реального відбування покарання і до неї можливо застосувати ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку. При цьому суд вважає за необхідне покласти на обвинувачену ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Згідно ч. 5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 13.01.2025 року, укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , і призначення останній узгодженої сторонами міри покарання.

Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому, з врахуванням наведеного, з ОСОБА_4 слід стягнути процесуальні витрати на користь держави за залучення експертів для проведення експертиз згідно довідок експертної установи в сумі 3786,40 грн., в т.ч.: 1893,20 грн. за експертизу № СЕ-19/109-24/12572-НЗПРАП від 29.08.2024 року, 1893,20 грн. за експертизу № СЕ-19/109-24/12575-НЗПРАП від 29.08.2024 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 370, 373, 374, 475 КПК України суд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 13 січня 2025 року про визнання винуватості, укладену між прокурором у кримінальному провадженні - начальником Тлумацького відділу Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 309 КК України - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доході громадян, що становить 17000,0 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок),

- за ч. 2 ст. 310 КК України - позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки протягом іспитового строку:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 користь держави 3786,40 грн. (три тисячі сімсот вісімдесят шість гривень 40 копійок) процесуальних витрат.

Після вступу вироку в законну силу речові докази по справі:

- 19 рослин зовні схожих на рослини коноплі (упаковані в мішок з пломбою № 7569239) та 55 рослин зовні схожих на рослини коноплі (12 рослин - упаковані в мішок з пломбою № 7569233 та 43 рослини - у двох білих мішках), які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області (квитанція № 65/2024), - знищити.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана обвинуваченим, захисником, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області.

Вручити сторонам кримінального провадження копію вироку негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

ГоловуючийОСОБА_7