Справа №359/4143/25
Провадження №1-кс/359/775/2025
УХВАЛА

10 квітня 2025 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , вирішуючи питання про відкриття провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність Київської обласної прокуратури, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановив:

В квітні 2025 року ОСОБА_2 звернувся з вказаною скаргою та просить зобов`язати Київську обласну прокуратуру внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення та розпочати досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абз.3 п.3 листа №223-559/0/4-13 від 5 квітня 2013 року «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», беручи до уваги, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч.7 ст. 100, ч.2 ст.132, ч.1 ст. 184, ч.1 ст.192, ч.2 ст. 199, ч.1 ст. 201, ч.3 ст.244, ч.10 ст.290 КПК), з урахуванням положень ч.6 ст.9 КПК правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань та скарг, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад, ч.1 ст.306, ч.3 ст.234 КПК тощо). У таких випадках не можна керуватися положенням ч.1 ст.32 КПК, яке, з огляду на зміст цієї статті та її місце у структурі КПК, стосується лише суду, який здійснює кримінальне провадження як орган, що розглядає справу по суті (пункти 20-22 ч.1 ст.3, ст.30, ст.31 КПК), і не регламентує діяльність слідчого судді.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством.

Встановлено, що ОСОБА_2 оскаржує бездіяльність Київської обласної прокуратури. Цей орган прокуратури розташовується в м. Києві на бульварі Лесі Українки, 27/2 та знаходиться у межах територіальної підсудності Печерського районного суду м. Києва. Тому подана скарга не підлягає розгляду в Бориспільському міськрайонному суді. Відкриття провадження та продовження судового розгляду скарги призведе до пере-вищення слідчим суддею Бориспільського міськрайонного суду повноважень, визначених процесуальним законом.

З огляду на це слідчий суддя вважає, що з метою відновлення процесуальної законності подану скаргу належить повернути ОСОБА_2 .

Керуючись п.2 ч.2 ст.304, ч.2 ст.369 та ст.372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Київської обласної прокуратури, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, повернути заявнику.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що він має право звернутися з вказаною скаргою до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1