Справа № 369/4494/25
Провадження №1-кс/369/939/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Києва клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000194 від 13.03.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділенням відділу поліції №1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення зареєстрованого 13.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000194, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 271 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.03.2025 до ЧЧ ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області на лінію 102 надійшло повідомлення про те, що 12.03.2025 року під час виконання робіт на ФОП ОСОБА_4 що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , отримав тяжкі тілесні ушкодження гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЖЕО №5470 від 12.03.2025)

Під час проведення досудового розслідування було допитано в якості свідка ОСОБА_6 , який повідомив, що працює різноробочим на ФОП ОСОБА_7 , а саме вивантажником. 12.03.2025 року точно не пам`ятає, під час вивантаження вторинної сировини з автомобіля марки MAN, із кузова випав робітник ОСОБА_5 та упав на бетонну підлогу, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження.

У зв`язку з чим, 12.03.2025 в період часу з 21 год. 20 хв. по 21 год. 40 хв. дізнавачем СД ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області протоколом огляду місця події за адресою: Київська область, Бучанський район, м. Вишневе, вул. Київська, 15, у присутності двох понятих тимчасово вилучено вантажний транспортний засіб марки MAN L 2000, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який належить ТОВ «ЖИТОМИРСЬКИЙ КАРТОННИЙ КОМБІНАТ», та поміщено на тимчасове зберігання до спеціального майданчика, розташованого за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Тарасівка, вул. Братів Чмелів, 9-А.

Вантажний транспортний засіб марки MAN L 2000, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , постановою слідчого ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області від 13.03.2025 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів, з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадження, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі предметом вчинення злочину, знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

На підставі викладеного, прокурора просив суд дане клопотання задовольнити та накласти арешт на вантажний транспортний засіб марки MAN L 2000, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який належить ТОВ «ЖИТОМИРСЬКИЙ КАРТОННИЙ КОМБІНАТ» який виявлений та тимчасово вилучений 12.03.2025 за адресою: Київська область, Бучанський район, м. Вишневе, вул. Київська, 15, під час проведення огляду місця події в період часу з 21 год. 20 хв. по 21 год. 40 хв.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав. Просив суд його задовольнити.

Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Прокурором не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а саме запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000194 від 13.03.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_8