БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №497/613/25
Провадження №1-кс/497/220/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт майна

18.03.25 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого відділення № 2 Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 про арешт вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

17.03.2025 року на адресу суду поштовим зв`язком надійшло клопотання слідчого відділення № 2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000150 від 02.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, за фактом організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України поза межами пункту пропуску, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що 01.03.2025 до чергової частини відділення поліції № 2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області від працівника Державної прикордонної служби України надійшло повідомлення про те, що невстановлені особи, за попередньою змовою групою осіб, організували незаконне переправлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 поза межами встановлених пунктів пропуску державного кордону України.

Виїздом СОГ на місце події встановлено, що на відкритій ділянці місцевості на блокпосту БЛ-005, на околиці селища Бессарабське Болградського району Одеської області, виявлено транспортний засіб марки КІА моделі СERAТО, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також 2 (двох) осіб чоловічої статі віком від 21-22 років та 2 (двох) осіб жіночої статі віком 38-43 років, а саме:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особу встановлено на підставі паспорту громадянина України № НОМЕР_2 , виданий органом 5118;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особу встановлено на підставі паспорту громадянки України № НОМЕР_3 , виданий органом 5118;

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , особу встановлено на підставі паспорту громадянки України серії НОМЕР_4 , виданий Березівським РВ УМВС України в Одеській області;

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , особу встановлено на підставі паспорту громадянки України серії НОМЕР_5 , виданий Іванівським РВ УМВС України в Одеській області.

Попередньо з показів наданих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , встановлено, що вони мали намір незаконно перетнути державний кордон України самостійно, вказана подія ними була запланована сумісно з їх двоюрідним братом ОСОБА_9 , який наразі мешкає в Німеччині. Їх зведений брат ОСОБА_10 на їх прохання погодився зустріти. Будь-яких грошових коштів за вказану послугу та/або організацію їх перетину вони не надавали та не планували. На в`їзді на блок пост до с-ща Бессарабське їх було зупинено працівниками прикордонної служби та поліції.

З показів наданих ОСОБА_7 встановлено, що з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 знайома з листопада 2024 року, через знайомого ОСОБА_10 . 01.03.2025 ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_10 та попросив забрати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , як їй було відомо зведених братів ОСОБА_10 з с. Красне Болградського району Одеської області, та підвезти до автостанції с-ща Бессарабське, де їх в подальшому мав забрати ОСОБА_10 .

З показів наданих ОСОБА_8 встановлено, що вона поїхала з ОСОБА_7 за компанію, без будь-якої мети, кого повинні були вони зустріти і з якою метою, їй було невідомо.

У зв`язку з викладеним, з дотриманням вимог ст.ст. 103,104,223,237 КПК України 02.03.2025 проведений огляд місця події, а саме території блок-посту № БЛ-005, розташованого по вул. Красна, на виїзді з с-ща Бессарабське в напрямку с. Красне Болградського району Одеської області, на якій вилучено транспортний засіб марки КІА моделі СERAТО, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою збереження його в якості речового доказу, який є знаряддям злочину.

02.03.2025 в порядку ст. 40 КПК України оперативному підрозділу надано доручення на проведення слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення особи(іб), яка(і) скоїла(и) дане правопорушення, при встановленні яких опитати їх, та доставити до відділення поліції № 2 Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Крім цього, під час проведення допиту в якості свідка ОСОБА_7 , від останньої отримані відомості, що 01.03.2025 року приблизно о 18:00 годині їй зателефонував її знайомий ОСОБА_10 , який попросив останню під`їхати приблизно о 19:00 годині до с. Красне Болградського району Одеської області, де зустріти двох знайомих їй хлопців на ім`я ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , після чого відвести їх до селища Бессарабське Болградського району Одеської області, при цьому сказавши, що не може зробити це самостійно, так як вже випив та не зможе сісти за кермо. На прохання ОСОБА_10 ОСОБА_7 погодилась, після чого сіла у належний їй автомобіль марки КІА моделі CERATO, чорного кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_6 , та зателефонувала своїй подрузі ОСОБА_8 , якій запропонувала з`їздити разом з нею до с. Красне Болградського району Одеської області та забрати двох молодиків, на що остання погодилась, та вони вдвох направились до с. Красне Болградського району Одеської області. Пізніше, приїхавши до вказаного населеного пункту, о 19:15 годині ОСОБА_7 побачила, що неподалік від них припаркувався автомобіль марки «Жигулі», за кермом якого знаходився чоловік, віком приблизно до 40 років та невисокого зросту. З вказаного автомобілю в той момент вийшли, водій, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та поклали свої торби до багажного відсіку її автомобіля, після чого вищевказаний чоловік сів у вищезазначений транспортний засіб марки «Жигулі» та поїхав у невідомому напрямку.

Після того, як ОСОБА_11 та ОСОБА_12 сіли в машину, вони вчотирьох направились у напрямку селища Бессарабське Болградського району Одеської області, під`їжджаючи до якого, їх було зупинено працівниками прикордонної служби та поліції на блокпосту, що розташований на околиці зазначеного населеного пункту. Також ОСОБА_7 зазначила, що ніяких обіцянок та винагород за виконання прохання вона не отримувала та не отримала. Про те, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 мали намір перетнути державний кордон України поза межами пунктів пропуску вона не була обізнана.

У зв`язку з викладеним, з дотриманням вимог ст.ст. 103, 104, 223, 237 КПК України 01.03.2025 проведений огляд місця події, а саме відкритої ділянки місцевості на блокпосту БЛ-005, на околиці селища Бессарабське Болградського району Одеської області, на якій вилучено 1 (один) транспортний засіб:

транспортний засіб марки КІА моделі СERAТО, реєстраційний номер НОМЕР_1 з метою збереження його в якості речового доказу, який є знаряддям злочину.

02.03.2025 постановою слідчого тимчасово вилучене майно визнане речовим доказом та залучене до матеріалів кримінального провадження.

02.03.2025 в порядку ст. 40 КПК України оперативному підрозділу надано доручення на проведення слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення особи(іб), яка(і) скоїла(и) дане правопорушення, при встановленні яких опитати їх, та доставити до відділення поліції № 2 Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Органом досудового розслідування встановлено, що транспортний засіб марки КІА моделі СERAТО, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходився у користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та яка користується номером мобільного зв`язку НОМЕР_7 .

Також, слідством установлено, що власником транспортного засобу марки КІА моделі СERAТО, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_13 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 від 26.08.2022, місцем реєстрації якого зазначено: Одеська область, Березівський район, с. Вікторівка, вул. Івана Франка, буд. 33.

З метою забезпечення збереження речових доказів в ході досудового розслідування кримінального правопорушення виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно, як заходу забезпечення кримінального провадження.

Слідчий та прокурор у судове засідання не прибули кожек окремо подали заяви про розгляд клопотання без їх участі, наполягали на задоволенні клопотання (а.с.22, 23).

Особа, у якої вилучено майно ОСОБА_7 також до суду не прибула надала заяву, якою просила провести розгляд клопотання слідчого без її участі, стверджувала, що не знала, що вчиняє злочин. що її транспортний засіб є знаряддям вчинення злочин. Однак звертала увагу, що на утриманні має двох неповнолітніх дітей та вищезазначений транспортний засіб допомагає їй ефективно виконувати свою роботу торгового представника, на якій працює неофіційно. Транспортний засіб їй потрібен, щоб заробляти кошти та утримувати сім`ю (а.с.24).

Розглянувши матеріали поданого клопотання з додатком, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню на підставі наступного.

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження [...].

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів [...].

Разом з тим, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, частиною 11 статті 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст.132 ч.3 КПК України).

Положеннями ст.171 КПК України встановлено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Слідчим суддею встановлено, що відділення № 2 Слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000150 від 02.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України (а.с.3).

Процесуальне керівництво по даному кримінальному провадженні здійснюється Болградською окружною прокуратурою Одеської області (а.с.8).

01.03.2025 у проміжок часу з 23:00 години до 23:35 години проведено огляд місця події, а саме відкритої ділянки місцевості на блокпосту БЛ-005, на околиці селища Бессарабське Болградського району Одеської області, на якій вилучено 1 (один) транспортний засіб марки КІА моделі СERAТО, реєстраційний номер НОМЕР_1 з метою збереження його в якості речового доказу, який є знаряддям злочину, про що було складено протокол огляду місця події від 01.03.2025 року (а.с.10-11).

Органом досудового розслідування встановлено, що транспортний засіб марки КІА моделі СERAТО, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходився у користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та власником транспортного засобу марки КІА моделі СERAТО, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_13 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 від 26.08.2022, місцем реєстрації якого зазначено: АДРЕСА_2 .

02.03.2025 року постановою слідчого тимчасово вилучене майно визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.17-9).

Щодо строків звернення до слідчого судді.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено (абз.1 ч.5 ст.171 КПК України).

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено (абз.1 ч.5 ст.171 КПК України).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.115 КПК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Статтею 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти [...].

Так, згідно протоколу огляду місця події від 01.03.2025 року (субота) слідчим було вилучено майно, згідно до переліку зазначеному у клопотанні, на яке слідчий просить накласти арешт.

03.03.2025 року (понеділок) клопотання слідчого передано для надіслання до суду засобами поштового зв`язку кур`єрська служба доставки (а.с.25).

Таким чином, слідчим дотримано вимоги ч.5 ст.171 КПК України.

Разом з цим, враховуючи, що наразі досудове розслідування триває незначний час, підозра жодній особі не повідомлена, орган досудового розслідування збирає докази, та здійснює перевірку всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а вилучене майно визнано речовими доказами в цьому кримінальному провадження, та з метою забезпечення його збереження є підстави для застосування арешту вилученого майна шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Щодо визначення місця зберігання, вилучених транспортних засобів, то в даному клопотанні слідчий не зазначила місце зберігання вказаного майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 19.11.2012 N 1104 (далі - Порядок), цей Порядок визначає правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Відповідно до п. 4 Порядку, речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства.

Також згідно п. 5 зазначеного Порядку умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування. У разі потреби необхідне вжиття невідкладних заходів для приведення таких речових доказів до стану, що дає змогу забезпечити їх подальше зберігання.

Відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11. 2012 року за N 1104, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Слідчий в клопотанні зазначає про можливість передачі вказаного тарнспортного засобу особі-володільцю майна, у якої його було вилучено.

Органи, особи, які виконують судове рішення, повідомляють суд, який постановив судове рішення, про його виконання (ч.4 ст.535 КПК України).

На підставі зазначеного та з урахуванням розумності і співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.98, 131, 132, 167, 170, 171, 173, 236 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення № 2 Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 про арешт вилученого майна, задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження на тимчасово вилучене майно на підставі протоколу огляду місця події від 01.03.2025 року, в кримінальному провадженні №0000150 від 02.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, а саме: транспортній засіб марки КІА моделі СERAТО, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був вилучений у ОСОБА_7 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 є ОСОБА_13 .

Вилучений транспортний засіб марки КІА моделі СERAТО, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , передати на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на яку покласти відповідальність за збереження майна, попередивши попередньо про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України.

Відповідальність за виконання ухвали покласти?на ініціатора даного клопотання.

Зобов`язати органи, осіб, які виконують судове рішення, повідомити суд, який постановив судове рішення, про його виконання.

Відповідальність за збереження вилученого майна та виконання ухвали покласти? на ініціатора даного клопотання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1