Справа № 738/86/25
№ провадження 1-в/738/47/2025
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складi:

судді - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засiданнi подання Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, обмеженням волі, засудженому ОСОБА_2

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_3

учасників судового розгляду:

прокурора - ОСОБА_4

В С Т А H О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою.

Державна установа «Менська виправна колонія (№91)» звернулася до суду з поданням про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме обмеженням волі, засудженому ОСОБА_2 , яке обґрунтоване тим, що він відбув 1/2 частину призначеного судом строку покарання, за час відбування покарання в місцях позбавлення волі характеризується позитивно, стягнень не має, працевлаштований, має три заохочення, його поведінка та ставлення до праці свідчать про те, що він став на шлях виправлення, а тому заслуговує на заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, обмеженням волі.

Виклад позиції учасників судового розгляду.

Представник Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду подання повідомлявся належним чином.

Засуджений в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, подання задовольнити.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення подання, посилаючись на те, що поведінка засудженого свідчить про те, що він став на шлях виправлення та відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

Встановлені судом обставини.

ОСОБА_2 засуджений вироком Київського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2022 року за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислюється з 22 червня 2022 року.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2024 року вирок Київського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2022 року приведено у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року, ОСОБА_2 звільнено від покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2022 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (по епізоду від 22 червня 2022 року, потерпіла ОСОБА_5 ), на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, негайно; ОСОБА_2 вважається засудженим за вироком Київського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2022 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, до 5 років позбавлення волі.

Отже, на час розгляду подання засуджений ОСОБА_2 відбув більше 1/2 частини призначеного судом покарання.

З характеристики засудженого, матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_2 в місцях позбавлення волі знаходиться з 22 червня 2022 року.

За час перебування в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» порушень встановленого режиму тримання не допускав, розпорядок дня виконував, до суспільно корисної праці не залучався, заохочень та стягнень не мав.

З 13 грудня 2022 року по теперішній час відбуває покарання в ДУ «Менська виправна колонія (№91)», де характеризується позитивно: дотримується вимог, які визначають порядок та умови відбування покарання, на профілактичних обліках не перебуває, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, з 02 січня 2023 року до 30 червня 2024 року був працевлаштований робітником швейної дільниці підприємства установи, з 07 липня 2024 року на підставі договору цивільно-правового характеру №48 був працевлаштований робітником дільниці по виготовленню МПП, на даний час на підставі договору цивільно-правового характеру №113 від 01 листопада 2024 року працевлаштований робітником швейної дільниці підприємства установи, до праці ставиться сумлінно, має три заохочення. Відвідує заходи виховного та культурно-масового характеру, які проводяться в установі, реагує на них позитивно. Бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура та спорт», яку виконує за планом.

Рішенням комісії Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» (протокол №31 від 27 грудня 2024 року), беручи до уваги висновок щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_2 , згідно з яким він набрав 71 бал, що свідчить про те, засуджений став на шлях виправлення та може бути представлений до заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким, думку членів комісії, погоджено застосування до засудженого ОСОБА_2 пільги, передбаченої ст.82 КК України, оскільки останній став на шлях виправлення.

Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, або покарання у виді довічного позбавлення волі невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є важливою складовою прогресивної системи відбування покарання, яка дає змогу, дотримуючись мети покарання, водночас покращувати правове становище засудженого і зменшувати обсяг та характер карально-виховного впливу на нього. У такий спосіб закон стимулює добросовісне відбування покарання засудженим, визначаючи, що саме від його поведінки значною мірою залежить можливість покращення його правового становища.

Умовами застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є: 1) засуджений відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, або довічного позбавлення волі (ч. 1 ст. 82); 2) він став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82); 3) він фактично відбув встановлену ч. 4 ст. 82 частину призначеного судом покарання.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Ставлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись і в умовах відбування більш м`якого покарання. Підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є обставина, що засуджений не виправився, не довів своє виправлення, але став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбування більш м`якого виду покарання. Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, однак ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання.

Зразкова поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до покладених обов`язків насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно-корисній праці та добросовісно виконує трудові обов`язки, покращує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, підвищує виробничу кваліфікацію, бережно ставиться до обладнання та інструментів, дотримується правил охорони праці та техніки безпеки.

Дослідивши дані, які характеризують особу засудженого ОСОБА_2 , судом встановлено, що під час відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений не допускав порушень порядку відбування покарання, поведінка засудженого є стабільно позитивною, про що свідчить дотримання ним правил розпорядку дня, відсутність у нього стягнень та наявність заохочення. Засуджений, відбуваючи покарання в установі виконання покарань, залучений до праці, заохочувався за виконання покладених на нього обов`язків, вказані обставини також свідчать про позитивні зміни в його поведінці.

Враховуючи викладене, в судовому засіданні знайшло підтвердження, що засуджений ОСОБА_2 відбув 1/2 частину призначеного строку покарання, став на шлях виправлення, про що свідчить його поведінка та ставлення до праці, а тому суд приходить до висновку про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, обмеженням волі.

Керуючись ст. 82 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Подання Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, обмеженням волі, засудженому ОСОБА_2 - задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , замінити невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі строком на 2 (два) роки 05 (п`ять) місяців 02 (два) дні.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_2 , що відповідно до ч. 6 ст. 82 КК України, у разі вчинення нового кримінального правопорушення, суд до покарання за знову вчинене кримінальне правопорушення приєднує невідбуту частину більш м`якого покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України.

Засудженого ОСОБА_2 конвоювати до виправного центру в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі, звільнивши з-під варти по прибуттю до місця відбування покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1