ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/1255/24 (1-кс/953/8958/24) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/64/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: зміну запобіжного заходу
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

-при секретарі ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2024 року щодо ОСОБА_8 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України,, -

УСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою постановлено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_9 , - задовольнити частково.

Змінити підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 (з можливістю відвідування найближчого укриття у разі оголошення повітряної загрози) у період часу з 22:00 години до 08:00 години на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування по 21.12.2024 (включно).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали встановити по 21.12.2024 (включно).

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області підполковниа поліції ОСОБА_9 .

В обґрунтування прийнятого рішення слідчим суддею зазначено, що ОСОБА_8 під час досудового розслідування проявив вищу ступень сприяння органу досудового розслідування у проведенні кримінального провадження щодо нього та інших осіб, відверто та об`єктивно повідомив слідчому істотні для кримінального провадження обставини, деталі та механізм вчинених протиправних діянь.

Крім того, ОСОБА_8 добровільно став на шлях співпраці із органом досудового розслідування у викритті кримінального правопорушення, бездоганно виконує обов`язки підозрюваного, свідомо сприяє у забезпеченні швидшого досудового розслідування і подальшого судового провадження.

А відтак, слідчий суддя вважав, що до підозрюваного можливо застосувати менш суворий запобіжний захід, ніж зазначений у клопотанні, і це не має негативно відобразитися на здійсненні швидкого та ефективного досудового розслідування.

Таким чином, з урахуванням положень ч. 4 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважав достатнім застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_10 на початку квітня 2024 року, знаходячись в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, запропопувала ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та в подальшому не пізніше 20.04.2024 ОСОБА_14 , з якими перебувала у дружніх відносинах, прийняти участь у спільній злочинній діяльності в складі організованої групи з метою систематичного вчинення кримінальних правопорушень.

На вказану пропозицію ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та в подальшому ОСОБА_14 погодилися і висловили бажання вчиняти корисливі злочини на постійній основі у складі організованої групи.

Відповідно до розробленого плану злочинної діяльності, ОСОБА_10 та учасники організованої групи ОСОБА_14 , ОСОБА_8 і ОСОБА_11 , на виконання вказівок останньої, здійснювали телефонні дзвінки на згенерований номер (випадковий набір цифр) будь-якої особи, в ході розмови з якими імітували близьких їм осіб: доньки, сина, онука або онучки, шляхом використання тихого тембру голосу, супроводжуючи це плачем, та звертаючись до співрозмовника проговорюючи слова "мама", "папа", "дедушка" або "бабушка".

Під час розмови ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 чи ОСОБА_11 , повідомляли завідомо неправдиву попередньо вигадану інформацію про нібито виниклі неприємності через негативні події, у зв`язку із випадковим травмуванням сторонньої дитини.

Після того, як потенційна потерпіла особа сприймає дану інформацію як правдиву й достовірну, та проговорює ім`я своєї доньки, сина, онука або онучки, намагаючись тим самим докладніше дізнатися про вказану подію, то ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 чи ОСОБА_11 , розуміючи, що особа знаходиться в стані психологічного потрясіння, негайно використовували ситуацію, що склалася, а саме: ОСОБА_10 та ОСОБА_14 змінували тембр та звичайним голосом представлялися потерпілій особі співробітником поліції, а саме: начальником відділу, в свою чергу ОСОБА_8 чи ОСОБА_11 передавали слухавку ОСОБА_10 або ОСОБА_14 для послідуючого виконання вказаних дій.

У подальшому під час бесіди, ОСОБА_10 чи ОСОБА_14 повідомляли потерпілій неправдиву інформацію стосовно можливого притягнення їх сина, доньки, онука чи онучки до кримінальної відповідальності за нібито спричинення малолітній особі тілесних ушкоджень. Водночас, ОСОБА_10 чи ОСОБА_14 пропонували потерпілій особі варіант вирішення проблеми перед нібито батьками даної малолітньої особи та послідуючого закриття кримінального переслідування шляхом виплати грошової суми (компенсації) у розмірі 2000 доларів США, або в залежності від обставин іншої наявної у потерпілої грошової суми.

При цьому ОСОБА_10 чи ОСОБА_14 для унеможливлення зв`язку потерпілої особи зі своєю донькою, сином, онуком або онучкою під час здійснення шахрайських дій намагалися постійно тримати з нею зв`язок, та зазначали останній про те, що її син, донька, онук чи онучка позбавлені можливості приймати дзвінки на свій мобільний телефон, у зв`язку із перебуванням у відділі поліції.

В свою чергу, ОСОБА_8 , виконуючи відведену йому функції, під час спілкування ОСОБА_10 чи ОСОБА_14 з потерпілою особою, продовжував розмову та представлявся останній нібито батьком потерпілої малолітньої особи, зазначаючи про необхідність виплати додаткової грошової суми для лікування своєї дитини, погрожуючи при цьому кримінальною відповідальністю та тюремним строком відносно його доньки або сина.

Надалі, потерпіла особа, будучи введеною в оману, сприймаючи зазначені обставини як дійсні, перераховувала наявні грошові кошти у національній валюті по курсу НБУ на зазначені ОСОБА_10 чи ОСОБА_14 номери підконтрольних їм банківських карток (рахунків), використовуючи термінали самообслуговування, мобільний додаток та послуги «NovaPay».

Після переведення потерпілою особою грошових коштів на вказані ОСОБА_10 чи ОСОБА_14 банківські рахунки, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , маючи доступ до зазначених банківських рахунків, здійснювали заволодіння грошовими коштами шляхом зняття готівки через банкомат.

У подальшому ОСОБА_10 розподіляла між всіма співучасниками організованої групи отримані від злочинної діяльності грошові кошти.

Вищевказаними діями ОСОБА_8 у складі організованої групи з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 шахрайським шляхом заволоділи коштами потерпілих, а саме: ОСОБА_15 , спричинивши майнову шкоду на суму 25000 грн, ОСОБА_16 , спричинивши майнову шкоду на загальну суму 10000 грн., ОСОБА_17 , спричинивши майнову шкоду на суму 38000 грн.

21.06.2024 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу слідчого судді скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на заставу стосовно ОСОБА_8 .

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що слідчим суддею не враховано ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час продовжують існувати.

З огляду на це прокурор вважає, що стосовно ОСОБА_8 необґрунтовано застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, захисника, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Кримінальним процесуальним кодексом України не визначено поняття обґрунтованої підозри, тому Суд, в силу вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», керується практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права. Так, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах. Європейський Суд визначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин. Те, що позначено словом "обґрунтована", залежатиме від усіх обставин» (справа «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства», 30 August 1990, § 32).

При цьому, як національним законодавством, так і практикою Європейського суду з прав людини визначено, що висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст.194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На думку колегії суддів при вирішенні питання щодо застосування відносно ОСОБА_18 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими.

Так з матеріалів провадження вбачається, що у21.06.2024 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24.06.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у межах строку досудового розслідування по 21.08.2024 (включно), який полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово за адресою: АДРЕСА_2 (з можливістю відвідування найближчого укриття у разі оголошення повітряної загрози).

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25.07.2024 підозрюваному ОСОБА_8 змінено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у межах строку досудового розслідування по 21.08.2024 (включно), який полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово за адресою: АДРЕСА_2 (з можливістю відвідування найближчого укриття у разі оголошення повітряної загрози) на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у межах строку досудового розслідування по 21.08.2024 (включно), який полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово за адресою: АДРЕСА_3 (з можливістю відвідування найближчого укриття у разі оголошення повітряної загрози).

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 16.08.2024 підозрюваному ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у межах строку досудового розслідування по 21.09.2024 (включно), який полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово за адресою: АДРЕСА_3 (з можливістю відвідування найближчого укриття у разі оголошення повітряної загрози).

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18.09.2024 підозрюваному ОСОБА_8 змінено запобіжний захід, застосований ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24.06.2024, з урахуванням ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25.07.2024, та продовжений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 16.08.2024 у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово за адресою: АДРЕСА_3 (з можливістю відвідування найближчого укриття у разі оголошення повітряної загрози), на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у межах строку досудового розслідування по 18.11.2024 (включно), який полягає у забороні підозрюваному залишати житло у період часу з 22:00 години до 08:00 години за адресою: АДРЕСА_3 (з можливістю відвідування найближчого укриття у разі оголошення повітряної загрози).

30.09.2024 ОСОБА_8 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому організованою групою.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13.11.2024 підозрюваному ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у межах строку досудового розслідування по 21.12.2024 (включно), який полягає в забороні підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 (з можливістю відвідування найближчого укриття у разі оголошення повітряної загрози) у період часу з 22:00 години до 08:00 години.

Як установлено у ході судового розгляду, проведеного слідчим суддею , підтверджується доданими до клопотання документами та не спростовується стороною обвинувачення в апеляційній скарзі , підозрюваний ОСОБА_8 під час досудового розслідування проявив високу ступень сприяння органу досудового розслідування у проведенні кримінального провадження щодо нього та інших осіб, відверто та об`єктивно повідомив слідчому істотні для кримінального провадження обставини, деталі та механізм вчинених протиправних діянь.

Крім того, ОСОБА_8 добровільно став на шлях співпраці із органом досудового розслідування у викритті кримінального правопорушення, бездоганно виконує обов`язки підозрюваного, свідомо сприяє у забезпеченні швидшого досудового розслідування і подальшого судового провадження.

Також, слідчий суддя під час розгляду клопотання обґрунтовано врахував враховує наявність інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у нього утриманців; відсутність судимостей та повідомлень про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; сумлінного дотримання підозрюваним умов застосованого запобіжного заходу; мінімальний ризик продовження протиправної поведінки; відсутність доступу до зброї.

Відтак, досліджені під час судового засідання та описані в ухвалі слідчого судді ризики свідчать про те, що до підозрюваного можливо застосувати менш суворий запобіжний захід, ніж зазначений у клопотанні, і це не має негативно відобразитися на здійсненні швидкого та ефективного досудового розслідування.

Відтак, слідчий суддя правильно дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання слідчого, та зміну відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Таким чином, під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, за яких би підлягала до задоволення апеляційна скарга прокурора про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді застави, оскільки не доведено, що для забезпечення дієвості кримінального провадження виключно такий запобіжний захід є необхідним.

Також колегія суддів враховує, що за наявності нових підстав орган досудового розслідування має право знову звернутись до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу.

Таким чином ухвала слідчого судді суду першої інстанції, відповідно є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді застави, колегія суддів - не вбачає.

Керуючись ч.2 ст.376, ч.6 ст.9, ст.7, ст. ст. 176-206, ст. ст. 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2024 року щодо ОСОБА_8 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді