Справа №209/8937/24
Провадження №1-кп/209/154/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року м. Кам`янське

09 січня 2025 р. Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області

у складі:головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

цивільного позивача ОСОБА_6

представника цивільного позивача адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янське обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 жовтня 2024 р. за № 0001426, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Китайгород Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, одруженого, не працюючого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Так, 17 серпня 2024 року близько 12.00 години водій ОСОБА_4 , керуючи власним технічно справним автомобілем «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в Дніпровському районі міста Кам`янського по мостовому переходу через річку Дніпро з боку правого в напрямку лівого берега, в правій смузі для руху.

Під час руху ОСОБА_4 , керуючи вказаним автомобілем, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінами, перед початком виконання маневру поворот ліворуч, не переконався , що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змінив напрямок руху ліворуч у бік технічного розриву мосту, виїхавши на смугу руху автомобіля «Nissan Rogue», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який в порушення п.п. 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, рухаючись з перевищенням максимальної дозволеної швидкості для руху в населеному пункті (50 км/год) не менш 128 км/год, що також знаходиться в причинному зв`язку з настанням ДТП, рухався у попутному напрямку в лівій смузі для руху позаду та , в районі зупинки громадського транспорту «Кривець», скоїв з ним зіткнення.

В результаті даної дорожньо-транспортної події пасажиру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді сполученої травми тіла з закритою черепно-мозковою травмою з садном в лівій скроневій ділянці, що супроводжувалось явищами струсу мозку, гострої нейросенсоної приглухуватості зліва, з відкритим переломом акроміального кінця правої ключиці зі зміщенням, раною в ділянці правого плечового суглобу- відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як викликавши тривалий розлад здоров`я більше 21 дня (п.п 2.2.2 «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року).

Порушення Правил безпеки дорожнього руху виразилося в том , що водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем, порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, який свідчить: п.10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною руху, водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», невиконання яких знаходиться в причинному зв`язку з наслідками , що настали.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у суді визнав повністю та заявив клопотання про закриття кримінального провадження стосовно нього за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілою ОСОБА_5 .

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала клопотання обвинуваченого про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою та закриття кримінального провадження. При цьому, потерпіла зазначила, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням, їй відшкодована, претензій до обвинуваченого, вона не має, обвинуваченого пробачила, на закритті кримінального провадження наполягає.

Прокурор щодо задоволення клопотання обвинуваченого не заперечував, оскільки такі відповідають вимогам закону.

Цивільний позивач ОСОБА_6 та представник цивільного позивача адвокат ОСОБА_7 не заперечували проти задоволення клопотання обвинуваченого, зазначивши, це право потерпілої на примирення з обвинуваченим.

Заслухавши учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого слід задовольнити з наступних підстав.

За змістом п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

За змістом п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.8 ст.284 КПК України закриття провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 даної статті, не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

Так, ОСОБА_4 , обвинувачений за ч.1 ст.286 КК України, заявив в судовому засіданні клопотання про закриття кримінального провадження щодо нього та звільнення його від кримінальної відповідальності, йому роз`яснено право наполягати на загальному порядку розгляду справи, проти чого він заперечив, наполягаючи на закритті кримінального провадження.

Аналогічно потерпіла ОСОБА_5 просила суд закрити кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , посилаючись на примирення з останнім, його прощення та відсутність будь-яких претензій морального чи матеріального характеру до обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Тобто, матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим є вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину вперше, факт примирення з потерпілим та відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

При цьому, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Як вбачається з обвинувального акту, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , було вчинено ним 17.08.2024 р. вперше.

ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання, до кримінальної відповідальності раніше не притягався, перший раз скоїв інкриміноване йому кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, звернувся до суду із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України та дав згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, вказуючи на розуміння наслідків такого закриття. Відповідно до вимог ч.2 ст. 288 КПК України судом було з`ясовано думку потерпілої ОСОБА_5 , яка вважає за необхідне задовольнити заявлене обвинуваченим клопотання, крім цього, самостійно подала письмову заяву про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 у зв`язку з примиренням, претензій морального та матеріального характеру до останнього не має.

З урахуванням того, що шкода потерпілій ОСОБА_5 обвинуваченим ОСОБА_4 відшкодована повністю, про що як обвинувачений, так і потерпіла особисто підтвердили в судовому засіданні, перешкод для задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України немає.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», за наявності передбачених у ст.46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Речові докази відсутні.

У кримінальному провадженні наявні підстави для застосування правових приписів ст.174 КПК України.

Цивільний позивач ОСОБА_6 звернувся з цивільним позовом до ТДВ СК «Альфа Гарант», ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди ,завданої в наслідок дорожньо - транспортної події, про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди , залишити без розгляду.

Вирішуючи питання цивільного позову суд враховує наступне.

Закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Водночас у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Наведене обґрунтовано випливає з положень ч. 1 ст. 129 КПК, згідно з якими вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. У такому випадку суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Із цього приводу суд звертає увагу на висновок, який міститься в постанові Верховного Суду від 10 липня 2021 у справі № 161/694/20 (провадження № 51-811км21),відповідно до якого закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Водночас у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Наведене обґрунтовано випливає з положень ч. 1 ст. 129 КПК, згідно з якими вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. У такому випадку суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Отже, доводи в касаційній скарзі цивільного позивача щодо помилковості рішень судових інстанцій про залишення цивільного позову без розгляду позбавлені підстав.

Аналогічну правову позицію Верховний Суд висловив у постановах:

від 24 травня 2018 року у справі № 531/2332/14-к (провадження № 51-3007км18);від 16 серпня 2021 року у справі № 644/7193/17 (провадження № 51-2271км21); від 10 січня 2022 року у справі № 661/2681/18 (провадження № 51-4505км21

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.44, 46 КК України, ст.ст.284, 285, 286, 288, 314 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження на підставі ст.46 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_5 .

Кримінальне провадження, відомості про яке 28 жовтня 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001426, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, - закрити.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ТДВ СК «Альфа Гарант», ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди ,завданої в наслідок дорожньо - транспортної події, про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди, залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що він має право пред`явити цивільний позов в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 13 січня 2025 року о 09.30 годині.

Суддя ОСОБА_1