Справа № 372/4546/24
Провадження 1-кс-236/25
ухвала

Іменем України

28 лютого 2025 року Обухівський районний суд Київської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 та інших учасників судового провадження, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області заяву захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді,

В С Т А Н О В И В

Захисник ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 звернуся до суду із заявою про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Свою заяву мотивував тим, що ОСОБА_6 певний період працював в управлінні соціального захисту населення виконавчого комітету Обухівської міської ради, начальником якого є ОСОБА_7 потерпіла у даному кримінальному провадженні. Відомості з декларацій свідчать про те, що суддя ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мають або мали сімейні відносини. Надумку сторони захисту, ці обставини свідчать факт особистого знайомства між членами сім`ї ОСОБА_8 та учасником кримінального провадження потерпілою ОСОБА_7 . За логікою, таке знайомство мало б включати професійні відносини підлеглого та керівника, але також не можна виключати наявність товариських відносин між ними як колегами. Незважаючи на відсутність на даний момент відомостей щодо прямого службового підпорядкування ОСОБА_6 ОСОБА_7 , сторона захисту вважає обґрунтованим припущення щодо можливого поза процесуального впливу на думку суду та його безсторонність, що є фундаментом справедливого судового процесу. Таке припущення є обґрунтованим, зважаючи на посаду ОСОБА_7 , її активне висвітлення перебігу судового процесу у соціальних мережах з акцентами на суб`єктивному ставленні до окремих обставин справи та особистими судженнями.

Захисник підтримав заявлений відвід в судовому засіданні, інші присутні учасники справи заперечили, як безпідставного.

Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

На розгляді в Обухівському районному суді Київської області (суддя ОСОБА_5 ) перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 75 КПК України та ст. 76 КПК України.

Разом із зазначеним, згідно п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження, а також за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Тобто, наявність у осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заперечень, сумнівів щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді протягом розгляду та судових рішень чинному законодавству України не можуть бути підставою згідно з ст.ст.75,76 КПК України для відводу судді, всі ці заперечення можуть бути викладені цими особами в апеляційній скарзі, у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про безсторонність суду.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справах «П`єрсак проти Бельгії»; «Де Куббер проти Бельгії»). Об`єктивний критерій безсторонності полягає в тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність судді. Таких у заяві про відвід захисником наведено не було.

Суб`єктивний критерій безсторонності полягає у відсутності упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи. За загальним правилом існує презумпція особистої безсторонності доти, доки не доведено інше. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Якщо з`являються сумніви щодо цього, то для відводу судді в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України).

Таким чином, визначені заявою про відвід судді доводи, не знайшли свого підтвердження під час розгляду такої заяви, суду не надано будь-яких доказів, які б свідчили про упередженість судді ОСОБА_5 під час розгляду кримінального провадження № 372/4546/24.

Враховуючи викладене, вважаю, що доводи заяви не узгоджуються із дійсними обставинами справи.

Керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтею 9 Конституції України, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», статями 2, 7, 56 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя

У Х В А Л И В:

У задоволені заяви захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід головуючій судді по справі ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1