Провадження № 1-кс/487/7417/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання начальника відділення слідчого відділу Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, майора поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001875 від 26.12.2024 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мколаєва Миколаївської області, громадянина України, українця, що має середню спеціальну освіту, зі слів одруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого

встановив:

27.12.2024 начальник відділення СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

У клопотанні слідчий зазначає, що СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001875 від 26.12.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

26.12.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, посилаючись на неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою, просив про його задоволення.

Захисник підозрюваного заперечував щодо клопотання, просив застосувати до його підзахисного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний заперечував щодо задоволення клопотання, підтримав позицію захисника. Крім того з приводу підозри зазначив, що він зайшов до магазину придбати хліб та пиво, зустрів потерпілого, який знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Потерпілий погрозливо почав на нього йти, у зв`язку з чим він штовхнув його та потерпілий впав на підлогу. У скоєному розкаюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя доходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із матеріалів клопотання вбачається, що СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001875 від 26.12.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

26.12.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме за таких обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.12.2024, близько 17 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився у приміщенні магазину «кафетерій» розташованого по вул. Мала Морська 92-а у місті Миколаєві Миколаївської області, де у останнього виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час вказаного конфлікту у ОСОБА_4 виник раптовий умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та маючи можливість передбачити їх суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, перебуваючи навпроти ОСОБА_7 наніс останньому один удар в область голови. Від вказаного удару ОСОБА_7 впав на підлогу та отримав тілесні пошкодження у вигляді, забою головного мозку, крововиливу під тверду мозкову оболонку праворуч, перелом лобної кістки в правих відділах, який розповсюджується на праве велике крило клиноподібної кістки, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень за ознакою небезпеки для життя.

У подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, а ОСОБА_7 госпіталізували до КНП ММР «МЛШМД».

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріали кримінального провадження, а саме: витягом з ЄРДР за № 30001875 від 26.12.2024; електронним рапортом від 25.12.2024; заявою ОСОБА_7 від 25.12.2024; протоколом огляду місця події від 25.12.2024; таблицею зображення огляду місця події від 25.12.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 26.12.2024; протоколом впізнання від 26.12.2024; випискою із журналу ЛШМД; висновком судово-медичного експерта від 26.12.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 26.12.2024; протоколом впізнання від 26.12.2024; протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України; протоколом допиту підозрюваного від 26.12.2024.

Так у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причино виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Європейський суд з прав людини у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86; 12245/86; 12383/86, 30 серпня 1990 р. зазначив «…наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин …».

Фактичні дані, які містяться у наданих органом досудового розслідування доказах, на думку слідчого судді, здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того з матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих у судовому засіданні, слідчий суддя доходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про що свідчить таке: ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що відноситься до категорії тяжких, та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьмироків, тобто враховуючи покарання, яке йому загрожує у разі засудження, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та, в подальшому, від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності; враховуючи, що ОСОБА_4 відомі відомості стосовно свідків, потерпілого, які безпосередньо вказали на нього як на особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, підозрюваний, знаходячись на свободі, може незаконно впливати на учасників кримінального провадження, переслідувати їх, шляхом залякування, підкупу, шантажу, погроз, до дачі неправдивих показів та викривлення обставин, які підлягають доказуванню під час досудового розслідування; підозрюваний може штучно затягувати проведення досудового розслідування та/або судового розгляду, шляхом, зокрема, неявки за викликом до органу досудового розслідування та/або суду, розголошувати відомості результатів досудового розслідування, що призведе до його неповноти, втрати доказів вини підозрюваного тощо; ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не має стабільного джерела доходів, стійких соціальних зв`язків, що може спонукати його до вчинення подібних злочинів.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, зі слів одружений, офіційно не працює, має зареєстроване місце проживання.

Слідчий суддя, зважаючи на початкову стадію досудового розслідування, вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, позбавить його можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, чинити вплив на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому слідчий суддя критично оцінює доводи захисника щодо можливості застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки будь-які більш м`які види запобіжного заходу не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вказаним ризикам.

Крім того відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Згідно із положеннями п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Таким чином, зважаючи на початкову стадію досудового розслідування, враховуючи обставини справи, а також те, що підозрюваним ОСОБА_4 вчинено злочин із застосуванням насильства, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні та не застосовувати щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід.

Керуючись ст. 176-178, 183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання начальника відділення слідчого відділу Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, майора поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід тримання під вартою до 23.02.2025 року.

Ухвала діє до 23.02.2025 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя Заводського

районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1