Справа № 373/371/25
Номер провадження 1-в/373/14/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні подання начальника Бориспільського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про ОСОБА_4 та клопотання захисника відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хоцьки Переяслав-Хмельницького району, одруженого, військовозобов`язаного, працюючого в ТОВ «Сервіс-2020» на посаді механіка гаражу, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , засудженого вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.09.2022 за ч.2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки з позбавленням права керування транспортними засобами на два роки, Ухвалою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 19.03.2024 невідбута частина покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 1 місяць та 17 днів замінена виправними роботами на той самий строк,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

встановив

11.02.2025 начальника Бориспільського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про ОСОБА_7 звернувся до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання у виді виправних робіт, які йому призначені Ухвалою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 19.03.2024 строком на 1 рік 1 місяць та 17 днів у порядку заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.09.2022 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК, більш м`яким покаранням (ст. 82 КК України).

Подання обґрунтоване тим, що після звільнення з Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» у зв`язку з пом`якшенням покарання засуджений ОСОБА_5 перебуває на обліку Бориспільського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області за місцем свого проживання. На виконання Ухвали Придніпровського районного суду міста Черкаси від 19.03.2024 засуджений ОСОБА_5 працевлаштувався до ТОВ «Сервіс - 2020» механіком гаражу, де з 01.05.2024 відбуває покарання у виді виправних робіт з відрахуванням 15% заробітної плати в дохід держави.

На момент звернення з цим поданням до суду ОСОБА_5 відбув 9 місяців та 10 днів виправних робіт, що є більш як дві третини строку покарання у виді виправних робіт (1 рік 1 місяць та 17 днів), який йому визначено Ухвалою суду від 19.03.2024 та сплатив в дохід держави 11558,94 грн. За час перебування на обліку ОСОБА_5 зарекомендував себе з позитивної сторони. Дотримується встановленого порядку, правил та умов відбування покарання, сумлінно ставився до праці, кожного разу з`являвся за викликом до органу з питань пробації. До кримінальної та адміністративної відповідальності за час перебування на обліку не притягувався.

Від моменту звільнення з місць позбавлення волі до теперішнього часу за місцем роботи, а також за місцем свого проживання засуджений ОСОБА_5 характеризується виключно позитивно. Згідно оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, складеної провідним спеціалістом органу пробації 10.05.2024 ОСОБА_5 має низький рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, криміногенні фактори відсутні, фактори ризику шкоди життю та здоров`ю осіб відсутні.

В судовому засіданні представник органу пробації ОСОБА_7 повідомив, що засуджений ОСОБА_5 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, відбув більше як дві третини виправних робіт. Просив звільнити його від подальшого відбування покарання, оскільки існують усі передбачені ст. 81 КК України підстави для його умовно-дострокового звільнення.

Засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 повністю підтримали подання органу пробації та доповнили його клопотанням про звільнення ОСОБА_5 і від додаткового покарання, призначеного вироком суду у виді позбавлення керування транспортними засобами на два роки. В обґрунтування свого клопотання захисник зазначив, що ОСОБА_5 усвідомив свою протиправну поведінку та шкодує про вчинене, вже відшкодував потерпілому матеріальні збитки та планує якнайшвидше виплатити також і моральну шкоду, яку присудив суд. Водночас, він має забезпечувати сім`ю та утримувати дитину. Все це важко реалізувати з тієї заробітної плати, яку він отримує на посаді механіка, але буде цілком реально це зробити на значно більш оплачуваній роботі - посаді водія на цьому ж підприємстві, яку він обіймав до засудження багато років.

Прокурор ОСОБА_3 заявила, що не має заперечень проти умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 як від подальшого відбування пом`якшеного покарання у виді виправних робіт, призначених ухвалою суду від 19.03.2024, так і від додаткового покарання, призначеного вироком суду від 22.09.2022. Для такого звільнення наявні підстави, передбачені ст. 81 КК України.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали особової справи № 01/2024 на засудженого ОСОБА_5 , заведеної органом пробації за місцем проживання засудженого, суд встановив наступне.

За правилами ч.1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до положень п. 2 ч.1 ст. 537 та п.1 ч.2 ст. 359 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно вироку Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.09.2022 ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст. 286 КК України, а саме за те, що 02.05.2017, керуючи автомобілем у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 грубо порушив безпеку та Правила дорожнього руху, що призвело до з`їзду автомобіля з дороги на узбіччя з послідуючим перекиданням транспортного засобу, внаслідок чого пасажир автомобіля ОСОБА_8 помер. Вказаним вироком ОСОБА_5 засуджений до чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на два роки. Також суд задовольнив цивільний позов потерпілого та стягнув із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 51190 грн матеріальної шкоди, 300000 грн моральної шкоди та 13000 грн витрат на правову допомогу. На користь держави з ОСОБА_5 стягнуто 3695,20 грн процесуальних витрат на залучення експерта.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 08.02.2024 вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.09.2022 змінено та на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_5 з 22.09.2022 по день набрання вироком законної сили по 08.02.2024 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 19.03.2024 на підставі ст. 82 КК України невідбута частина покарання у виді позбавлення волі, яка становила 1 рік 1 місяць та 17 днів замінена ОСОБА_5 виправними роботами на той самий строк 1 рік 1 місяць 17 днів з відрахуванням у дохід держави 15% заробітку щомісячно. Ухвала набрала законної сили 27.03.2024 і цього ж дня ОСОБА_5 звільнений від відбування покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби та вибув до місця проживання: АДРЕСА_1 .

Засуджений ОСОБА_5 з 02.04.2024 працевлаштований до ТОВ «Сервіс-2020» на посаду механіка гаражу, відповідно до наказу директора товариства №7 від 31.03.2023.

22.04.2024 ОСОБА_5 взятий на облік Бориспільським районним відділом №2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, у зв`язку з відбуванням покарання у виді виправних робіт та перебуває під постійним контролем та наглядом повноважним органом пробації.

З 01.05.2024 розпочалось відрахування із заробітної плати ОСОБА_5 в дохід держави 15% заробітку щомісячно у порядку відбування виправних робіт. Станом на 01.02.2025 загальна сума відрахувань у дохід держави складає 11558,94 грн., про що свідчать платіжні інструкції ТОВ «Сервіс-2020» та Інформаційна картка на засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання у порядку ст. 82 КК України згідно Ухвали суду, що набрала чинності 27.03.2024 у виді виправних робіт строком на 1 рік 1 місяць 17 днів.

Згідно довідки начальника Бориспільського РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області станом на 10.02.2025 засуджений ОСОБА_5 відбув 09 місяців та 5 дні покарання у виді виправних робіт, що відповідає строку, установленому ч. 3 ст. 81 КК України для звільнення його умовно-достроково від подальшого відбування покарання. Невідбута частина строку виправних робіт станом на 10.02.2025 за підрахунком органу пробації складає 4 місяці 12 днів.

Згідно інформації УІАП ГУ НАП в Київській області після звільнення з Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався.

Довідки КНП « Переяславська БЛІЛ» свідчать, що ОСОБА_5 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до характеристик з місця роботи в ТОВ «Сервіс-2020», де засуджений відбуває виправні роботи, за час роботи на підприємстві на посаді механіка гаражу ОСОБА_5 проявив себе відповідальним і працьовитим, трудові обов`язки виконує якісно і вчасно, техніку безпеки не порушує, дотримується корпоративних норм і правил, користується повагою та авторитетом в трудовому колективі, ввічливий, дисциплінований, сумлінний працівник, прагне до вдосконалення. Жодної скарги від клієнтів чи колег по роботі не надходило, стягнень і доган ОСОБА_5 не отримував.

Довідка-характеристика, складена та підписана старостою села, Хоцьки свідчить про те, що . ОСОБА_5 за час проживання в селі зарекомендував себе з позитивної сторони, не конфліктний, перебуває в дружніх відносинах з сусідами, Одружений, має неповнолітнього сина та разом з дружиною, сином та своєю матір`ю пенсійного віку ОСОБА_10 , 1959 р.н. проживає однією сім`єю в будинку своєї матері за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_5 засуджений 22.09.2022 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, а саме за грубе порушення правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого. Вироком суду йому призначено основне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки та додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк два роки.

ОСОБА_5 відбував покарання в місцях позбавлення волі з 22.09.2022 по 27.03.2024 та був звільнений на підставі ухвали Придніпровського районного суду міста Черкаси від 19.03.2024, якою у порядку ст. 82 КК України невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, що становила 1 рік 1 місяць та 17 днів ОСОБА_5 замінено більш м`яким покаранням - у виді виправних робіт на той самий строк з відрахуванням в дохід держави 15 % заробітку щомісяця.

За правилами ч.6 ст. 82 КК України до осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до положень ч.2 ст. 81 та п.2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та лише після фактичного відбуття не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У постанові Пленуму Верховного суду України від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» ВСУ звернув увагу суддів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України. При цьому умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: а) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; б) при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (п.1,2 постанови Пленуму ВСУ).

Як роз`яснив Верховний суд України у постанові Пленуму від 26.04.2002 за №2, особу може бути умовно-достроково звільнено (повністю або частково) від відбування і додаткового покарання. При цьому таким додатковим покаранням, від якого можна звільнити достроково (тобто до закінчення строку), є лише позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю. При умовно-достроковому звільненні від відбування основного покарання засудженого, щодо якого було застосовано додаткове покарання, суд може вирішити питання про його повне або часткове звільнення від відбування і додаткового покарання не тільки тоді, коли про це порушено питання у поданні органу, який відає виконанням покарання, а й за своєю ініціативою (п. 7, п. 8 постанови Пленуму ВСУ).

Згідно зі ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізащї є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне завчання, громадський вплив.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Згідно з ч.1 ст. 43 КВК України початком строку відбування покарання у виді виправних робіт вважається день, з якого фактично розпочалось відрахування із заробітку засудженого.

ОСОБА_5 почав відбувати покарання у виді виправних робіт з 01.05.2024, що є початком відрахування 15% заробітку щомісяця в дохід держави, та станом на 19.02.2025 - день розгляду подання органу пробації із загального строку виправних робіт ( 1 рік 1 місяць та 17 днів) відбув 9 місяців 19 днів, що більше ніж дві третини від призначеного покарання. Невідбута частина покарання у виді виправних робіт становить 3 місяці 29 днів.

Беручи до уваги, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування виправних робіт порушень трудової дисципліни не допускав, стягнень не мав, за характером вчинене ним кримінальне правопорушення проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту є необережним злочином, який обтяжений такою обставиною як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також те, що з часу його вчинення минуло більше семи років, що достатньо для усвідомлення ОСОБА_5 своєї протиправної поведінки як в умовах позбавлення волі, так і під час виправних робіт, за час відбування яких він до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно та прагне більш оплачуваної роботи, пов`язаної з посадою водія на тому ж підприємстві, аби якнайшвидше повністю відшкодувати шкоду потерпілому, суд вважає, що засуджений довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Отже існують усі підстави, передбачені ч.2 та п.2 ч.3 ст. 81 КК України для застосування до ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення на невідбуту частину покарання 3 місці та 29 днів у виді виправних робіт, призначених ухвалою суду від 19.03.2024 у порядку ст. 82 КК України та від додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, призначеного вироком суду від 22.09.2022.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який засуджений вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.09.2022 за ч.2 ст. 286 КК України, звільнити умовно-достроково від відбування покарання у виді виправних робіт на невідбуту частину цього покарання - 3 місяці та 29 днів, призначеного Ухвалою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 19.03.2024 у порядку заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням: 1 рік 1 місяць та 17 днів виправних робіт та повністю звільнити від додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, призначеного вироком суду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_1