Ширяївський районний суд Одеської області
10.01.2025 Справа №: 518/2370/24 Провадження № 1-кп/518/27/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Ширяївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт, клопотання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000547 від 05.09.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч 3 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Ширяївського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч 3 ст. 357 КК України.

У підготовчому судовому засіданні, прокурор, обвинувачений та захисник проти призначення судового розгляду не заперечували.

Заслухавши думку сторін, дослідивши надані матеріали, суд дійшов висновку про відсутність перешкод для призначення судового розгляду та достатність підстав для призначення судового розгляду у судовому засіданні, виходячи із такого.

Це кримінальне провадження підсудне Ширяївському районному суду Одеської області.

Підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків суд не вбачає.

З`ясовуючи питання про визначення порядку судового розгляду, склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, суд вважає за необхідне судовий розгляд проводити у відкритому судовому засіданні за участі прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого.

Підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України відсутні, в зв`язку з чим суд вважає можливим призначити судовий розгляд на підставі цього обвинувального акта.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 341-1 КПК України та ст. 19 Закону України «Про пробацію», з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання, представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Крім того, у підготовчому засіданні прокурором подано клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Відповідно до вказаного клопотання прокурора, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , обвинувачується в тому, що будучи особою, раніше судимою за вчинення корисливого злочину, вироком Ширяївського районного суду Одеської області від 18.01.2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. Однак ОСОБА_4 , потрібних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив нові кримінальні правопорушення за таких обставин. Так, 10.08.2024 року о 23:30 годині ОСОБА_4 , перебуваючи навпроти кафе «Корчма» по вул. Шевченка в с. Петровірівка, Березівського району Одеської області, а саме: в салоні свого автомобіля марки «ВАЗ 2106» реєстраційний номер НОМЕР_1 , виявив чоловічу чорну сумку з надписом «New York», яка належала мешканцю с. Петровірівка, Березівського району, Одеської області громадянину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який залишив її на зберігання у вказаному автомобілі, про що було відомо ОСОБА_4 і в цей момент у останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, яке знаходилося в середині зазначеної сумки.

Однак ОСОБА_4 , керуючись корисливими мотивами, переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок чужого майна в період воєнного стану, діючи повторно, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю ОСОБА_6 , таємно викрав чоловічу чорну сумку «New York» вартістю 250 гривень та відразу поїхав до свого місця мешкання. Перебуваючи за власним місцем мешкання ОСОБА_4 , відкривши сумку, яка належить ОСОБА_6 , виявив у ній мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 10S» темно-синього кольору вартістю 4000 гривень з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_2 вартістю 150 гривень. Викраденим майном ОСОБА_4 , розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4400 (чотири тисячі чотириста) гривень. Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), крадіжка вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану.

Також, 10.08.2024 року о 23:30 годині ОСОБА_4 , перебуваючи навпроти кафе «Корчма» по вул. Шевченка в с. Петровірівка, Березівського району, Одеської області, а саме в салоні свого автомобіля марки «ВАЗ 2106» реєстраційний номер НОМЕР_1 , виявив чоловічу чорну сумку з надписом «New York», яка належала мешканцю с. Петровірівка, Березівського району, Одеської області громадянину ОСОБА_6 , який залишив її на зберігання у вказаному автомобілі, про що було відомо ОСОБА_4 і в цей момент у останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, яке знаходилося в середині зазначеної сумки.

Однак ОСОБА_4 , керуючись корисливими мотивами, переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок чужого майна в період воєнного стану, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю ОСОБА_6 , таємно викрав чоловічу чорну сумку «New York» вартістю 250 гривень та відразу поїхав до свого місця мешкання. Перебуваючи за власним місцем мешкання ОСОБА_4 , відкривши сумку, яка належить ОСОБА_6 , виявив в ній банківську розрахункову картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_3 , яка оформлена на ОСОБА_6 , та яка згідно з приміткою до ст. 357 КК України, диспозиції ч. 1 ст. 200 КК України, ст. 1 Закону України «Про інформацію», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, як засіб доступу до банківського рахунку, ОСОБА_4 , розуміючи протиправність своїх дій направлених на викрадення офіційного документу розрахункової картки АТ «Ощадбанк», не виразив бажання на її повернення власнику, а залишив картку собі, чим здійснив крадіжку офіційного документу.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України викрадення офіційних документів. Крім цього, 10.08.2024 року о 23:30 годині ОСОБА_4 , перебуваючи навпроти кафе «Корчма» по вул. Шевченка в с. Петровірівка, Березівського району, Одеської області, а саме в салоні свого автомобіля марки «ВАЗ 2106» реєстраційний номер НОМЕР_1 , виявив чоловічу чорну сумку з надписом «New York», яка належала мешканцю с. Петровірівка, Березівського району, Одеської області громадянину ОСОБА_6 , який залишив її на зберігання у вказаному автомобілі, про що було відомо ОСОБА_4 , і в цей момент у останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, яке знаходилося в середині зазначеної сумки. Однак ОСОБА_4 , керуючись корисливими мотивами, переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок чужого майна в період воєнного стану, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю ОСОБА_6 , таємно викрав чоловічу чорну сумку «New York» вартістю 250 гривень та відразу поїхав до свого місця мешкання. Перебуваючи за власним місцем мешкання ОСОБА_4 , відкривши сумку, яка належить ОСОБА_6 , виявив в ній паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , виданий 09.01.2023 року органом 5148, номер документу 008643364, який відповідно до примітки до ст. 357 КК України, є офіційним документом, ОСОБА_4 , розуміючи протиправність своїх дій направлених на викрадення офіційного документу паспорта громадянина України, не виразив бажання на його повернення власнику, а залишив паспорт собі, чим здійснив крадіжку паспорта. Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України незаконне заволодіння паспортом, шляхом крадіжки.

Ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 12.12.2024 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, цілодобово, до 21.01.2025 включно.

Прокурор зазначає, що ризики передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховані під час обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 продовжують існувати та дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

Ризик переховуватися від суду обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 , проживає без реєстрації, не працевлаштований, офіційно не одружений, раніше судимий вироком Ширяївського районного суду Одеської області від 18.01.2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, тому є підстави вважати, що знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, з метою уникнення відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення може переховуватися від суду.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що обвинувачений не маючи офіційного доходу, не працюючи, може продовжувати вчиняти корисні злочини, з метою особистого збагачення.

Заслухавши думки учасників судового розгляду щодо клопотання про продовження запобіжного заходу, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Положення п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У відповідності до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно зі ст. 178 КПК України, суд враховує те, що кримінальні правопорушення, за якими обвинувачується ОСОБА_4 згідно зі ст. 12 КК України за ч.1 ст. 357 КК України та ч. 3 ст. 357 КК України віднесено до кримінальних проступків, за ч. 4 ст. 185 КК України до тяжких злочинів.

Прокурором доведено наявність обставин, що свідчать про існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які зокрема слугували підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, обраного ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 12.12.2024 року на цей час не змінилися та продовжують існувати.

Обставинами, що в сукупності вказують на можливість і необхідність продовження застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту також є: вік та задовільний стан здоров`я обвинуваченого, відсутність постійного місця роботи, міцних соціальних зв`язків, а також законних джерел та засобів існування.

Враховуючи те, що підстав для зміни запобіжного заходу, обраного ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 12.12.2024 року у вигляді цілодобового домашнього арешту немає, ризики передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не змінились, тому клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту є обґрунтованим.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розгляду зазначеного кримінального провадження у розумний строк.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що прокурором доведено наявність існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та обставин, які виправдовують застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, є недостатніми для запобігання встановленим ризикам, оскільки у такому разі не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Відтак, обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на шістдесят днів.

Водночас, клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною обвинуваченому залишати житло у період часу з 18 години до 08 години наступної доби є необґрунтованим та задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Захисник посилався на наявність постійного місця проживання у обвинуваченого, необхідність самостійного отримання доходів, проведення допиту усіх свідків.

Проте, доказів наявності можливого офіційного працевлаштування чи за наймом суду не надано. Відсутні й докази, які б свідчили про стійкі соціальні зв`язки обвинуваченого. Отже, доводи є непереконливими та не спростовують вищевказаних висновків суду.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 314-315, 372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000547 від 05.09.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч 3 ст. 357 КК України, на 23 січня 2025 року об 11 годині 00 хвилин в приміщенні Ширяївського районного суду Одеської області.

Розгляд справи проводити у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання викликати учасників судового провадження: прокурора, потерпілого, обвинуваченого, захисника, свідків.

Повідомити учасників судового провадження про час та місце проведення судового засідання.

Доручити Березівському районному сектору №4 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту задовольнити.

Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту продовжити строком на 60 діб до 22 березня 2025 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

цілодобово не залишати місце свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду;

прибувати за викликом до суду;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

не спілкуватися з потерпілим ОСОБА_6 , і свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у цьому кримінальному провадженні.

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною обвинуваченому залишати житло у період часу з 18 години до 08 години наступної доби відмовити.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду в частині обрання запобіжного заходу через Ширяївський районний суд Одеської області, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвалу про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Повний текст ухвали складено 14.01.2025 року.

Суддя ОСОБА_1