Справа № 487/199/25
Провадження № 1-кс/487/1687/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 13.01.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000115, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

УСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_6 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, погодженим прокурором, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 13.01.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000115, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України. Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення в порядку, визначеному КПК України, доказами. Керівником Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, а саме до 13.04.2025. 15.01.2025 слідчим суддею Заводського районного суду міста Миколаєва відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком до 13.03.2025 року (включно), однак завершити досудове слідство до вказаного строку неможливо у зв`язку із значною кількістю процесуальних та слідчих дій, які потребують проведення та завершення. Ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати. З урахуванням викладеного, слідчий просив продовжити стосовно підозрюваного строк дії запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити та продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у межах строку досудового розслідування, а саме до 13.04.2025 року.

Захисник в судовому засіданні надав письмові заперечення та вказав на те, що клопотання є необґрунтованим, а ризики не наведеними належними та достатніми доказами. З огляду на особисті дані підозрюваного просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав захисника. Зазначив, що дійсно відбувся конфлікт та він не пам`ятає, щоб наносив удари ножем.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000115 від 13.01.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він, проходячи військову службу на посаді помічника начальника групи охорони та патрульно-постової служби взводу охорони та патрульно-постової служби роти ІНФОРМАЦІЯ_2 , у військовому званні молодший сержант, 12 січня 2025 року приблизно о 21 годині 55 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в умовах воєнного стану, в порушення ст.ст. 9, 11, 13, 14, 16, 30, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, діючи з прямим умислом направленим на вбивство людини, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, після сумісного розпиття спиртних напоїв, під час конфлікту зі своїм колегою по службі стрільцем групи охорони та патрульно-постової служби взводу охорони та патрульно-постової служби роти ІНФОРМАЦІЯ_2 солдатом ОСОБА_7 , взяв до рук кухонний ніж та наніс цим ножем останньому не менше 5 ударів в область тулуба та грудної клітини зліва, виконавши усі дії, які вважав необхідними для вбивства ОСОБА_7 , однак свій злочинний намір у вигляді настання смерті останнього не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки військовослужбовець ОСОБА_8 , вчасно втрутився в цей конфлікт та вибив ніж з рук ОСОБА_5 . В результаті протиправних дій, ОСОБА_5 заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді непроникаючих колото-різаних ран м`яких тканин правої половини грудної клітки, проникаючої торако-абдомінальної колото-різаної рани лівої половини грудної клітки 7 міжребір`я по задній пахвинній лінії з пошкодженням діафрагми та селезінки, лівобічного пневмотораксу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України - закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

13.01.2025 о 14.10 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано у порядку п.п. 1,2 ч.1 ст.208 КПК України.

13.01.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.01.2025 року (487/199/25, провадження 1-кс/487/863/25) щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13.03.2025 року (включно).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, викладені та підтверджуються наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, зокрема: заявою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якій останній просить прийняти міри до ОСОБА_5 , який наніс ножові поранення в ході розпиття спиртних напоїв; формою №100 відповідно до якої 13.01.2025 об 01.10 год. до ПХВ ВМКЦ ПР м. Херсона доставлено солдата ОСОБА_7 , з діагнозом: колото-різані рани (12.01.2025) м`яких тканин правої половини грудної клітки, непроникаючі. Проникаюча торако-абдомінальна колото-різана рана лівої половини грудної клітки 7 міжребір`я по задній пахвинній лінії з пошкодженням діафрагми та селезінки, лівобічний пневмоторакс, гемоперитонеум; довідкою від 13.01.2025 з аналогічним діагнозом за підписом капітана медичної служби ОСОБА_9 ; оглядом місця події, проведеним 13.01.2025 за місцем тимчасового мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: 1) контрольний змив на фрагмент бинту; 2) змив речовини бурого кольору з підлоги кімнати №1 (коридора) біля вхідних дверей в кімнату №1; 3) змив речовини бурого кольору з підлоги кімнати №1 (коридора) між вхідними дверями до кімнати №2 та ванної кімнати; 4) змив речовини бурого кольору з підлоги кімнати №2; 5) змив речовини бурого кольору з підлоги кімнати №2, біля дивану; 6) кухонний ніж з пластиковою ручкою світло-коричневого кольору з кухні; 7) кухонний ніж з пластиковою ручкою чорного кольору з сірими вставками, на кінчику якого є нашарування речовини бурого кольору з кухні; 8) футболка темного кольору з написом: «Puma», зі слідами речовини бурого кольору на ній, в кімнаті №1 (коридорі); 9) кофта синього кольору зі слідами РБК на ній на тумбочці в кімнаті № 2; 10) пусті пляшки об`ємом 0,375 та 0,7 літра з під горілки «Хортиця» під столом в кухні; 11) пуста пляшка з-під пива «Повна діжка» на тумбочці в кімнаті № 2; висновком судово-імунологічної експертизи від 11.02.2025 за № 12/ім відповідно до якого на двох змивах речовини бурого кольору, вилучених в ході огляду місця події з підлоги кімнати №1 (коридора) біля вхідних дверей в кімнату №1 та між вхідними дверями до кімнати №2 та ванної кімнати за адресою: АДРЕСА_1 , знайдена кров людини. Таким чином, кров на даних змивах відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А і, за дослідженою системою АВ0, може походити від особи (осіб) з такою же групою крові, в тому числі від ОСОБА_7 (група В ІІІ), але не походить від підозрюваного ОСОБА_5 (група А ІІ); висновком судово-імунологічної експертизи від 06.02.2025 за № 13/ім відповідно до якого на двох тампонах-змивах з кімнати №2, вилучених в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , знайдена кров людини. Таким чином, кров на двох вище вказаних тампонах-змивах відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А та, за дослідженою системою АВ0, може походити від ОСОБА_7 (група В ІІІ) або іншої особи (осіб) з такою же групою крові, але не походить від підозрюваного ОСОБА_5 (група А ІІ); висновком судово-імунологічної експертизи від 14.02.2025 за № 11/ім відповідно до якого на трикотажній куртці, вилученій в ході огляду місця події з кімнати №2 за адресою: АДРЕСА_1 , знайдена кров людини. Таким чином, кров на вище вказаній трикотажній куртці відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А та, за дослідженою системою АВ0, може походити від ОСОБА_7 (група В ІІІ) або іншої особи (осіб) з такою же групою крові, але не походить від підозрюваного ОСОБА_5 (група А ІІ); висновком судово-імунологічної експертизи від 13.02.2025 за № 10/ім відповідно до якого на футболці, вилученій в ході огляду місця події з кімнати №1 за адресою: АДРЕСА_1 , знайдена кров людини. Таким чином, кров на вище вказаній футболці відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А та, за дослідженою системою АВ0, може походити від ОСОБА_7 (група В ІІІ) або іншої особи (осіб) з такою же групою крові, але не походить від підозрюваного ОСОБА_5 (група А ІІ); висновком судової цитологічної експертизи від 11.02.2025 за №1/ц відповідно до якого на клинку ножа з ручкою з сірими вставками (об.1), вилученого в ході огляду місця події, знайдені кров та клітинні елементи людини, встановити статеву приналежність і регіональне походження яких не представляється можливим, через відсутність клітин придатних для цитологічного обліку. На ручці даного ножа (об.2) та на ножі з ручкою світло-коричневого кольору (об.3,4) кров та клітинні елементи не знайдені. При серологічному дослідженні вищезазначених слідів крові та клітинних елементів на клинку ножа (об.1) виявлений антиген В. Таким чином, кров та клітинні елементи на даному клинку ножа, можуть відноситись до групи В і за дослідженою системою АВ0, можуть походити від особи (осіб) з такою ж групою крові, в тому числі від ОСОБА_7 (група В ІІІ), але не походять від підозрюваного ОСОБА_5 (група А ІІ); протоколом огляду від 21.01.2025, відповідно до якого в службовому кабінеті №212 Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони проведено огляд мобільного телефону, добровільно наданого 21.01.2025 свідком ОСОБА_8 , а саме мобільного телефону «iPhone 13 Pro Max», серійний номер № НОМЕР_1 , під час якого при пошуку відеозаписів за 12.01.2025 року свідком ОСОБА_8 вказано на відеозапис, тривалістю 0:09с, на якому видно лежачого на підлозі чоловіка. При відкритті вказаного відеозапису у верхній частині екрану зазначено дату та час здійснення вказаного відеозапису, а саме «12.01.2025 22.01». Під час огляду відеозапису свідок ОСОБА_8 , пояснив, що вказаний відеозапис він здійснив 12.01.2025 близько 22.00 год. в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , відразу після того, як ОСОБА_5 заподіяв ножові поранення ОСОБА_7 . На відеозапису видно загальний вигляд кімнати вказаної квартири, на підлозі головою до балкону лежить чоловік у темному одязі, зі слів свідка ОСОБА_8 вказаним чоловіком являється ОСОБА_5 , крім того на підлозі розкидані побутові речі, посуд та мається велика кількість слідів та плям речовини, схожої на кров. Крім того, на вказаному відеозапису видно, як в даній кімнаті на дивані у напівлежачому стані, в темних трусах та темній футболці, знаходиться чоловік, яким, відповідно до пояснень свідка ОСОБА_8 , є ОСОБА_10 . Також, свідок ОСОБА_8 пояснив, що на відеозаписі відсутній ОСОБА_7 , так як на той час він знаходився у ванній кімнаті та не потрапив у об`єктив відеокамери; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_8 від 13.01.2025; протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 від 17.01.2025; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_7 від 24.01.2025; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_10 від 14.01.2025; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_11 від 14.01.2025; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_12 від 18.01.2025; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_13 від 31.01.2025; відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №13 підозрюваний ОСОБА_5 психічними захворюваннями в сенсі ст.19 ч.2 КК України не страждав і на теперішній час не страждає. У період часу, що цікавить слідство, у нього не було будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, тоді перебував у стані простого (не патологічного) алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. У теперішній час він також може усвідомлювати свої дії і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 не потребує.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Згідно ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

За змістом частин 1 та 2 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. 2. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК України).

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК України).

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України прокурором доведено обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики, визначені пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України виправдовують тримання особи під вартою.

Злочин за ч. 1 ст. 115 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за їх вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Виходячи зі змісту рішення Європейського суду з прав людини по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, тяжкість кримінального правопорушення свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Таким чином, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі доведеності його вини, продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. При цьому слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 нагороджено відзнакою Президента України (серія АТ №291054), нагрудним знаком «Гідність та честь» (№1726), відзнакою «За вірність присязі» (№834), медаллю «Захисникам вітчизни». Крім того, ОСОБА_5 має подяку за сумлінне виконання службових обов`язків, високий професіоналізм, виявлену особисту мужність та відвагу під час виконання службових завдань, неодноразово нагороджувався грамотами за зразкове виконання службових обов`язків та самовідданий захист держави, проходив навчання та атестацію під час несення військової служби. Також, враховуючи відомості з наданої медичної документації відносно ОСОБА_5 - останній неодноразово проходив лікування після отриманих травм під час виконання бойових завдань. Зазначене у сукупності, зменшує ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового слідства та суду, проте не усуває його повністю.

Також прокурором у судовому засіданні доведено існування ризику, передбаченого пунктом 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконного впливу ОСОБА_5 на свідків у даному кримінальному провадженні. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами ОСОБА_5 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Наявність ризиків, передбачених п.п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурором в судовому засіданні не доведена, а отже, судом до уваги не береться.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 199 КПК України слідчим у клопотанні та прокурором доведено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Прокурором у судовому засіданні доведено, що завершити досудове слідство до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу неможливо у зв`язку із необхідністю проведення слідчих, процесуальних дій та судових експертиз, проведення яких потребує додаткового часу, у тому числі, з огляду на особливу складність цього провадження, що потребує проведення значної кількості слідчих, процесуальних дій та великої кількості судових експертиз, а саме судово-медичних, судово-імунологічних, судово-цитологічної, судово-психіатричної, судово-психологічної та молекулярно-генетичної. Так, після завершення лікування ОСОБА_7 було отримано дозвіл суду на тимчасовий доступ до медичних документів останнього, який було проведено у Військово-медичному клінічному центрі Південного регіону в м. Одесі 13.02.2025 та 17.02.2025 призначено судово-медичну експертизу ОСОБА_7 , яка буде завершена до кінця поточного місяця. Крім того, після проведення судово-цитологічної експертизи кухонних ножів була призначена судова молекулярно- генетична експертиза по ножу, на якому виявлена кров людини. Внаслідок складності провадження, досудове розслідування неможливо закінчити у зазначений строк, оскільки для цього потрібно провести ряд процесуальних та слідчих дій, а саме: отримати висновок за результатами проведення амбулаторної судово-психологічної експертизи підозрюваного ОСОБА_5 призначеної 18.02.2025, яка перебуває на виконанні експерта Миколаївської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України». Вказана експертиза була призначена після отримання висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_5 , та збору максимальної кількості матеріалів для об`єктивного дослідження підозрюваного ОСОБА_5 та обставин вчиненого ним злочину, зокрема допиту свідків і долучення матеріалів службового розслідування Херсонського зонального відділу ВСП за цим фактом. Тобто, раніше її призначити не було об`єктивної можливості, а висновок вказаної експертизи може вплинути на остаточну кваліфікацію дій підозрюваного ОСОБА_5 . Крім того, відповідно до листа Миколаївської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» від 24.02.2025 за №26/04/166 експерт просить забезпечити явку підекспертного ОСОБА_5 на 06.03.2025 для проведення судово-психологічної експертизи та повідомляє, що відповідно до п.27 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом МОЗ України 08.05.2018 за №865, після закінчення СПЕ впродовж 20 робочих днів складається висновок судово-психіатричного експерта та можливе продовження терміну проведення експертизи через виробниче навантаження; виконати вимоги ст. 290 КПК України та надати сторонам кримінального провадження, достатній час для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, до яких їм буде надано доступ. скласти обвинувальний акт, реєстр матеріалів кримінального провадження, направити кримінальне провадження в порядку ст. 291 КПК України для затвердження обвинувального акту та направлення кримінального провадження для розгляду в суді.

Із висновку вказаної судової амбулаторної психологічної експертизи можуть бути отримані відомості, без яких прийняти остаточне законне процесуальне рішення у кримінальному провадженню неможливо, зокрема встановити чи знаходився підозрюваний ОСОБА_5 в момент скоєння інкримінованого йому діяння в стані фізіологічного афекту, а здобути їх іншим шляхом, а ніж отримання результатів експертизи, не представляється можливим, при цьому висновки експерта будуть доказом факту і обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлення яких є завданням досудового розслідування та мають важливе значення для всебічності і повноти як досудового розслідування, так і судового розгляду.

При цьому, в двомісячний строк досудового розслідування зазначені слідчі дії та судові експертизи не надалось можливим виконати з об`єктивних причин, внаслідок особливої складності цього кримінального провадження, прийняття участі свідків у бойових діях по захисту Держави від нападу країни-агресора, завантаженості експертних установ, з наявністю повітряних тривог та зупинення роботи органів державної влади, правоохоронних органів, експертних установ у період їх дії для забезпечення безпеки осіб, що зриває проведення процесуальних дій та проведення експертиз; наявність інших запланованих слідчих (розшукових) дій; інші обставини, які впливають на забезпечення дотримання строків досудового розслідування у кримінальному процесі.

Вказані обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

04.03.2025 року постановою керівника Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону продовжено до 3 місяців, тобто до 13.04.2025 року.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, в разі визнання винуватим у вчиненні якого підозрюваному загрожує покарання від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі. Також слідчим суддею враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , який народився у 1985 році, на обліку за станом здоров`я не перебуває, інвалідність не встановлювалась. Крім того, слідчим суддею враховуються: міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, а саме: ОСОБА_5 має професійно-технічну освіту, не одружений, дітей не має. Підозрюваний проходить військову службу з 28.03.2022 року, має постійне місце проживання, за яким проживає з матір`ю 1953 року народження. Раніше не судимий, повідомлень про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень не має.

Судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_5 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення його належної процесуальної поведінки. За вказаних вище обставин, обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого та є достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантію його належної процесуальної поведінки на даній стадії кримінального провадження, отже, підстави для зміни раніше обраного запобіжного заходу на більш м`який, на даній стадії кримінального провадження відсутні.

Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового слідства підлягає задоволенню оскільки слідчим у клопотанні та прокурором доведено, що заявлені ризики не зменшилися та не перестали існувати, а також доведено наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою та виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою. Заперечення, надані стороною захисту, зазначеного висновку суду не спростовують з наведених вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 193, 194, 197, 199, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 13.04.2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено 12.03.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1