Суворовський районний суд міста Одеси
Справа №523/2742/25
Провадження №1-кс/523/1322/25
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , підозрюваного та його захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні, в приміщенні суду, в режимі відеоконференції клопотання слідчого в кримінальному провадженні №0000164 від 03 лютого 2024 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, розлученого, з вищою освітою, не судимого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

в с т а н о в и в:

31 березня 2025 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, розслідуються обставини систематичного вимагання та одержання неправомірної вигоди службовими особами Південного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства (далі Управління) від фізичних осіб - кандидатів на отримання документів, що надають право на полювання.

06 лютого 2025 року начальника управління ОСОБА_5 було затримано слідчим в порядку ст.208 КПК України, а наступного дня останньому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2025 року до підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 06 квітня 2025 року, з альтернативою внесення застави в розмірі 1985 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 6010580 грн.

Строк досудового розслідування продовжено ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 31 березня 2025 року до шести місяців, тобто до 07 серпня 2025 року.

В обґрунтування клопотання прокурор послався на обґрунтованість вказаної підозри та наявність ризиків переховування підозрюваного, незаконного впливу на свідків, знищення, схову або спотворення будь яких із речей чи документів, які мають доказове значення в провадженні, а також перешкоджання провадженню іншим чином, вірогідність настання чого із спливом часу не зменшилась.

З`ясувавши думку прокурора в підтримку внесеного клопотання, заперечення підозрюваного та його захисника, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку річ чи документ, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на представника потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Проте, тяжкість злочину законом не визначається підставою для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки тримання під вартою, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.

Наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Обґрунтування неможливості запобігти ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, також повинна бути обумовлена даними. Достатні дані при цьому повинні бути не уявними або ж припустимими, а конкретними, визначеними, необхідними, підтвердженими відповідними доказами (рішення ЄСПЛ в справі «Клішин проти України»).

ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності та підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Обґрунтованість підозри у вміненому діянні доводиться наступними доказами:

- показаннями свідка ОСОБА_7 від 17 липня 2024 року, від 23 січня 2025 року та 06 лютого 2025 року, в ході якого останній пояснив про обставини, за яких ОСОБА_8 та ОСОБА_5 надавали йому вказівки про вимагання у кандидатів грошових коштів за успішне складання іспиту та отримання посвідчення мисливця, щорічну контрольну картку обліку добутої дичини і порушень правил полювання, та інші обставини вчинення злочинів;

- матеріалами Другого оперативного відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві від 04 лютого 2025 року;

- показаннями свідка ОСОБА_9 від 06 лютого 2025 року, в яких останній показав про те, що 06 лютого 2025 року він разом із ОСОБА_8 на службовому транспортному засобі приїхали з м. Миколаєва до м. Одеси, де ОСОБА_8 зайшов в адміністративне приміщення Управління за адресою: м. Одеса, вул. Семінарська, 18/20, через деякий час вийшов та вони разом почали рух та раптово були зупинені працівниками Державного бюро розслідувань, які повідомили ОСОБА_8 , що його затримано в порядку ст. 208 КПК України, в ході проведення слідчих дій вилучили у останнього грошові кошти, походження який ОСОБА_8 не зумів пояснити;

- протоколом затриманням ОСОБА_8 , в порядку ст. 208 КПК України, від 06 лютого 2025 року, в ході якого вилучені грошові кошти у сумі 25750 грн, з яких 25000 грн попередньою отримані від ОСОБА_7 за успішне складання іспитів іншими особами;

- протоколом затриманням ОСОБА_10 , в порядку ст. 208 КПК України, від 06 лютого 2025 року, в ході якого вилучені грошові кошти у сумі кошти у сумі 4500 грн, з яких 4000 грн попередньою отримані від ОСОБА_7 , які останній за вказівкою ОСОБА_8 передав ОСОБА_10 ;

- протоколом огляду та вручення грошових коштів від 06 лютого 2025 року, відповідно до якого оглянуті грошові кошти у сумі 30000 грн, які були вручені ОСОБА_7 ;

- результатами проведеного освідування ОСОБА_8 від 06 лютого 2025 року, під час якого виявлено світіння спеціальної хімічної речовини на внутрішній кишені його куртки;

- показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 06 лютого 2025 року про обставини залучення в якості понятих до проведення слідчих розшукових дій, в ході яких у ОСОБА_8 вилучено предмет неправомірної вигоди та встановлено світіння спеціальної хімічної речовини на внутрішній кишені куртки;

- показаннями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 від 07 лютого 2025 року про обставини залучення в якості понятих до проведення слідчих розшукових дій, в ході яких у ОСОБА_10 вилучено предмет неправомірної вигоди та встановлено світіння спеціальної хімічної речовини на вилучених грошових коштах;

- результатом контролю за вчиненням злочину від 04 лютого 2025 року, в ході проведення якого встановлено, що о 10 годині 14 хвилин 21 січня 2025 року в приміщенні продовольчого магазину (м. Одеса, пров. Катаєва, буд.№8) ОСОБА_5 одержав від ОСОБА_7 за успішне складання іспитів 12 особами неправомірну вигоду у розмірі 30000 грн, яку ОСОБА_5 відразу розподілив, надавши 4000 грн ОСОБА_7 , з яких по 2000 грн призначені заявнику та ОСОБА_10 , а залишок суми в розмірі 25000 грн ОСОБА_5 забрав для себе та ОСОБА_8 ;

- результатом контролю за вчиненням злочину від 04 лютого 2025 року, в ході проведення якого встановлено, що о 08 годині 04 хвилини 30 січня 2025 року ОСОБА_10 надав ОСОБА_7 в приміщенні Управління (м. Одеса, вул. Семінарська, буд.№18/20) для передачі ОСОБА_8 і ОСОБА_5 неправомірну вигоду у розмірі 3000 грн за успішне складання ще одним кандидатом іспиту для отримання відповідних документів мисливця; в подальшому о 10 годині 13 хвилин 31 січня 2025 року ОСОБА_5 , в приміщенні Управління (м. Миколаїв, пр-кт Центральний, буд.№16), одержав від ОСОБА_7 чергову суму неправомірної вигоди у розмірі 25000 грн, зібраної заявником та ОСОБА_10 від громадян за успішне складання 10 особами - кандидатами іспиту для видачі документів, що надають право на полювання; вказану суму неправомірної вигоди ОСОБА_5 відразу розподілив, надавши 3000 грн ОСОБА_7 , з яких по 1500 грн призначені заявнику та ОСОБА_10 , а залишок суми у розмірі 25000 грн ОСОБА_5 забрав для себе та ОСОБА_8 ;

- результатом контролю за вчиненням злочину від 10 лютого 2025 року, в ході проведення якого встановлено, що о 13 годині 19 хвилин 06 лютого 2025 року ОСОБА_8 , в приміщенні Управління (м. Одеса, вул. Семінарська, буд.№18/20), одержав від ОСОБА_7 чергову суму неправомірної вигоди у розмірі 30000 грн, за успішне складання 12 особами - кандидатами іспиту для видачі документів, що надають право на полювання; вказану суму неправомірної вигоди ОСОБА_8 відразу розподілив, надавши 5000 грн ОСОБА_7 , з яких 1000 грн призначені заявнику та 4000 грн ОСОБА_10 ; залишок суми у розмірі 25000 грн ОСОБА_8 забрав для себе та ОСОБА_5 ;

- іншими зібраними матеріалами під час досудового розслідування кримінального провадження у своїй сукупності.

На думку слідчого судді, зібраних слідчим доказів цілком достатньо для обґрунтування підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, а тому суду необхідно чітко зазначати у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику в обґрунтування необхідності подальшого тримання під вартою (рішення ЄСПЛ у справі «Єлоєв проти України»).

Оцінюючи висловлені сторонами доводи, а також надані докази слідчий суддя вважає, що в даний час більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, з раніше визначеним розміром застави, як альтернативи такому заходу, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, виходячи з наступного.

Як вбачається із змісту протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 03 березня 2025 року останньому відомо про надходження від підозрюваного ОСОБА_8 , через його захисника, вказівок іншій службовій особі Управління ОСОБА_15 про відшукання в службових приміщеннях наказів за підписом ОСОБА_8 про відкриття сезону полювання 2024 2025 років на території Одеської області, виданих з порушенням встановленої законодавством України процедури; про перегляд усіх наявних документів, які можуть мати доказове значення на доведення протиправної діяльності підозрюваних; про доведення до членів екзаменаційної комісії з видачі посвідчень мисливців, що працює в м. Миколаєві, про необхідність в разі їх виклику для допиту надання показань, які б допомогли підозрюваному уникнути відповідальності за вчинене.

Не виключається, що аналогічні дії можуть бути вчинені і першим заступником Управління ОСОБА_5 , який також має довірених осіб серед підлеглих службовців.

Досудове розслідування в провадженні триває, для його належного завершення необхідно, щонайменше, дослідити великий обсяг документів та відеоматеріалів, які стосувалися порядку здачі іспитів для отримання посвідчень мисливців, а також допитати з цих питань значну кількість осіб, отримати висновки експертиз, розсекретити у визначений законодавством порядок матеріали, отримані в результаті проведення негласних (слідчих) розшукових дій (матеріальні носії інформації), здійснити аналіз отриманих доказів, встановити інших учасників злочинної діяльності тощо. Відомості, які будуть отримані в результаті перелічених слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, мають значення доказів у кримінальному провадженні, оскільки підтвердять або спростують причетність підозрюваної особи до вчинення кримінального правопорушення за обставинами кримінального провадження.

В даний час ОСОБА_5 також достатньо обізнаний зі змістом отриманих результатів проведених слідчих (розшукових) дій стосовно нього, а також з іншими доказами у кримінальному провадженні.

При цьому органом досудового розслідування продовжується здійснення слідчих дій в Управлінні та в його територіальних підрозділах, в тому числі за участі працівників Управління, що не виключає того, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, надасть йому можливість здійснювати вплив на таких осіб задля можливості знищити, сховати або спотворити документи та речі, які перебувають у володінні Управління.

Необхідно також виходити і із передбаченої КПК процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до якої спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Окрім того, місцезнаходження неправомірної вигоди, яку ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , діючи у складі групи осіб, отримали 21 січня 2025 року та 31 січня 2025 року на теперішній час не встановлено, а тому перебуваючи не в умовах тимчасової ізоляції, підозрюваний може знищити та сховати як речі і документи, що мають значення для досудового розслідування, так і грошові кошти, набуті кримінально протиправним шляхом.

Таким чином продовжують тривати ризики можливого незаконного впливу на свідків в даному кримінальному провадженні, частина з яких були його підлеглими за місцем виконання службових обов`язків, з метою схилити їх до зміни раніше наданих слідчому показань, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Також продовжує існувати і ризик того, що ОСОБА_5 , будучи обізнаним про ступінь тяжкості повідомленого йому злочину та покарання, яке може загрожувати в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин, що цілком відповідає практиці ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» де зазначено що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

При цьому, під час досудового розслідування також встановлено, що підозрюваний вів спілкування, із застосуванням відповідних заходів конспірації - використовував для спілкування мобільні додатки.

Внаслідок збройної агресії російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року Україною згідно відкритих даних не контролюється орієнтовно 15-20% власної території, що створює додаткові можливості для залишення підозрюваним території України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Вищезазначене, на думу слідчого судді, обґрунтовує продовження існування ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим, застосування більш м`якого запобіжного заходу не є виправданим.

Виключний розмір застави визначено з урахуванням можливого систематичного вимагання та одержання неправомірної вигоди службовими особами управління від фізичних осіб - кандидатів на отримання документів, що надають право на полювання, що ймовірно призвело до незаконного одержання значних сум незаконної вигоди впродовж двох останніх календарних років, і при цьому, не виключається, що заставодавцем можуть бути не лише члени сім`ї та близькі родичі підозрюваного, а й будь які інші фізичні чи юридичні особи, чиє фінансове становище дозволить внести раніше визначений розмір застави.

Суд також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є однією з основних загроз національній безпеці, що підриває як довіру населення до держави, так і спроможність державних службовців захищати національні інтереси через використання посади для власного збагачення, сповільнює економічний розвиток, руйнує державні інституції, знецінює освіту та особисті досягнення, згубно впливає на моральні принципи в суспільстві.

Зважаючи на вищевикладене, потребу в завершенні досудового розслідування даного кримінального провадження, обставини вміненого діяння та особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що раніше застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із виключним розміром застави, як альтернативи ув`язненню, є необхідними та достатніми для забезпечення подальшого дотримання підозрюваним раніше покладених на нього обов`язків, тобто клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.176-178,183,184,193,194,199 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» - на строк до 29 травня 2025 року включно.

Залишити без змін визначений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2025 року розмір застави, як альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі 1985 (однієї тисячі дев`ятсот вісімдесят п`яти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 6010580 (шість мільйонів десять тисяч п`ятсот вісімдесят) грн.

Підозрюваний (обвинувачений) або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу, після чого підозрюваний (обвинувачений) звільняється з-під варти.

В разі внесення застави ОСОБА_5 звільнити з-під варти та покласти на нього наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до старшого слідчого в особливо важливих справах Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 ; не відлучатися за межі населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; утримуватись від спілкування із свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також з іншими підозрюваними в даному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_10 ; здати на зберігання до Головного управлянні Державної міграційної служби України в Одеській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну на строк до 31 травня включно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана впродовж п`яти днів з дня її оголошення, а ув`язненим ОСОБА_5 в цей же строк, з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1