УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/5199/24

Провадження № 1-кс/712/490/25

27 січня 2025 року м.Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000584 від 22.04.2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_3 з клопотанням про скасування арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000584 від 22.04.2024 року.

Клопотання мотивує тим, що у провадженні сектору дізнання Черкаського РУГІ ГУНП в Черкаській області перебувало кримінальне провадження, відомості щодо якого було внесено до ЄРДР №0000584 від 22.04.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження, 22.04.2024 було проведено огляд місця події по вул. Центральній в с. Білозір`я Черкаської області, за географічними координатами 49.2774332, 31.88252407, в ході проведення якого у мене ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучене майно, яке належить мені та фактичним користувачем якого являюсь я, а саме: транспортний засіб «DACIA» д.н.з НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключі.

Вказані вилучені предмети сектором дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження ЄРДР №0000584 від 22.04.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

03.05.2024 ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_4 у справі №712/5199/24 провадження №1-кс/712/2275/24 було накладено арешт на транспортний засіб «DACIA» д.н.з НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключі.

29.06.2024 постановою дізнавача сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 кримінальне провадження № 0000584, відомості щодо якого було внесено до ЄРДР від 22.04.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Заявник в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд клопотання без участі.

Прокурор в судове засіданні не з`явився, скерував до суду заяву про відмову в задоволенні клопотання, оскільки не відпала потреба в зв`язку із скасуванням постанови про закриття кримінального провадження та продовження досудового розслідування.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СД Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000584 від 22.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

29 червня 2024 року постановою дізнавача СД ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 кримінальне провадження 0000584 від 22.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

27 січня 2025 року постановою прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 постанова дізнавача СД ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 29.06.2024 про закриття кримінального провадження 0000584 від 22.04.2024 року скасовано.

Накладаючи арешт, слідчий суддя виходив із того, що вилучене майно відповідає критеріям ст. 170 КПК України, а тому є виникла необхідність у накладенні арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження могло бути знищене чи відчужене, відремонтоване, що відповідає критеріям речового доказу згідно ст.98 КПК України в зв`язку з імовірністю зберігання на собі слідів кримінального правопорушення.

В силу п. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно до п.2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Метою накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000584 на транспортний засіб «DACIA» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключі, було збереження речового доказу, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження міг бути змінений чи відчужений вказаний транспортний засіб, що відповідав критеріям речового доказу згідно ст.98 КПК України в зв`язку з імовірністю зберігання на собі слідів кримінального правопорушення.

Беручи до уваги завдання арешту майна, як виду заходу забезпечення кримінального провадження, враховуючи, що вказане у клопотанні про скасування арешту майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, а саме є достатні підстави вважати, що воно може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та ризики його приховування, використання чи передання на даний час не відпали, що обумовлює необхідність застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, оскільки досудове розслідування триває та здійснюються слідчі дії, тому суд приходить до висновку, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Оцінюючи дотримання права кожної фізичної особи на мирне володіння своїм майном, декларованого ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя зважає на те, що застосування арешту у даному кримінальному провадженні становить втручання у право власності, однак таке втручання на даним час є виправданим з огляду на суспільний інтерес, який у даному конкретному випадку стосується результату розслідування обставин вчинення кримінального правопорушення проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян та кримінальні правопорушення проти журналістів. довкілля.

За вказаних обставин, клопотання про скасування арешту задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 100, 131-132, 167, 170-174, 369-372, 376 КПК України, суддя слідчий, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту, накладеного ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси у від 03 травня 2024 року на вилучений в ході огляду місця події за координатами 49.2774332, 31.88252407, транспортний засіб «DACIA» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключі, що поміщено до паперового конверту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Дата проголошення повного тексту ухвали 31 січня 2025 року