Справа № 740/3337/24
Провадження № 1-кп/740/97/25
УХВАЛА

03 квітня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

- прокурор ОСОБА_3 ,

- обвинувачений ОСОБА_4 ,

- захисник адвокат ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зупинення судового провадження у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

установив:

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 травня 2024 року обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні призначено до розгляду в підготовче судове засідання на 23 липня 2024 року 09-00 год.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 липня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника про зупинення судового провадження, призначено судовий розгляд на 05 вересня 2024 року 14-00 год., який у подальшому неодноразово відкладався з різних незалежних від суду причин, востаннє на 03 квітня 2025 року 14-00 год.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого просив зупинити кримінальне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що обвинувачений є діючим військовослужбовцем, під час досудового розслідування повернувся на військову службу та продовжує її проходити зараз. Для того, щоб приїхати до суду, обвинуваченому необхідно відпроситися в командирів, які не завжди на місці, знайти собі заміну, що з кожним разом стає все складніше. Виконуючи обов`язки військової служби, обвинувачений принесе більше користі державі.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити. Повідомив, що в 2019 році підписав контракт, станом на цей час проходить службу у в/ч, яка дислокується у Чернігівському районі Чернігівської області. У місто Ніжин приїжджає лише на судові засідання, оскільки для того, щоб кудись відпроситися, потрібно писати рапорт командирові. Поки у нього є можливість з`являтися в судові засідання, але він не знає, що буде далі.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання захисника, оскільки обвинувачений проходить службу за контрактом з 2019 року, не призивався під час мобілізації на особливий період після направлення обвинувального акта до суду, а тому дія ст. 335 КПК України на нього не поширюється.

Заслухавши пояснення учасників справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно із ч. 2 ст. 318 КПК України участь обвинуваченого в судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження є обов`язковою.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 КПК України у разі, якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.

У п. 2.3 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 536/2475/14-к вказано, що способи тлумачення норм права не можна використовувати ізольовано один від одного. Надання переваги словесно-граматичному (буквальному) трактуванню норм законодавства без одночасного цільового (телеологічного) їх тлумачення не дозволить встановити зміст, а також мету та практичне значення існування тієї чи іншої норми у законодавстві. Це може призвести до значних та невиправданих ускладнень у правозастосовній практиці. Тому задля досягнення мети тлумачення правових норм доцільно використовувати способи тлумачення в їхній сукупності та комплексному взаємозв`язку. Наслідком ігнорування певних способів тлумачення норм, зокрема, функціонального, системного, порівняльного, може стати також превалювання формального підходу (форми) до розуміння над змістом (суттю) обставин кримінального провадження, які мають бути досліджені всебічно, повно та неупереджено для дотримання засади законності, передбаченої статтею 9 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження в умовах воєнного стану повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей здійснення кримінального провадження, визначених розділом IX-1 цього Кодексу.

Отже, ч. 1 ст. 335 КПК України має застосовуватися, беручи до уваги не лише формальну відповідність фактичної ситуації особи, у зв`язку з якою ініціюється питання щодо прийняття відповідного рішення, словесній конструкції норми, в якій відображено зміст конкретної підстави для зупинення провадження, але й цілі, якої прагнув досягнути законодавець за наслідками зазначення у нормі відповідної підстави.

Із наведеного вище вбачається, що за змістом підстав для зупинення судового провадження, які передбачає ч. 1 ст. 335 КПК України, вони безпосередньо пов`язані з неможливістю забезпечити присутність обвинуваченого в судовому засіданні під час судового провадження.

При вирішенні питання зупинення судового провадження ключовим є не сама по собі відповідність фактичної ситуації одній з обставин, закріпленій у ч. 1 ст. 335 КПК України, а й те, що її існування призводить до об`єктивної неможливості обвинуваченого брати участь у судовому провадженні, що унеможливлює здійснення розгляду справи.

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Отже, військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період, та військова служба за контрактом є різними видами служб.

За змістом ст. 335 КПК України, суд може зупинити судове провадження стосовно обвинуваченого, який набувши статус обвинуваченого, був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Як повідомив у судовому засіданні обвинувачений, він є діючим військовослужбовцем, проходить військову службу у військовій частині, яка дислокується в Чернігівському районі Чернігівської області, тобто в близькій територіальній доступності до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відноситься до кримінальних правопорушень проти встановленого порядку несення військової служби, що відповідно передбачає наявність спеціальних суб`єктів злочину військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів.

Стороною захисту не надано доказів на підтвердження того, що існують об`єктивні обставини, пов`язані зі службовими відрядженнями обвинуваченого для виконання бойових завдань чи іншими переміщеннями, які мають підтверджуватись відповідними розпорядженнями та наказами, що можуть перешкоджати виконанню ОСОБА_4 функціональних обов`язків за посадою та одночасного виконання обов`язків обвинуваченого, передбачених ст. 42 КПК України, а саме, прибувати за викликом до суду. Більше того, в матеріалах кримінального провадження містяться розписки обвинуваченого про вручення йому судових повісток, які він отримував щоразу, з`являючись до суду на судові засідання, які відкладалися з різних причин. Це свідчить про те, що обвинувачений не ухиляється від участі в судових засіданнях, а також має реальну можливість з`являтися до суду.

Таким чином, судом не встановлено обставин, пов`язаних із проходження служби обвинуваченим в особливий період, які б об`єктивно перешкоджали обвинуваченому брати участь у розгляді кримінального провадження стосовно нього.

Крім того, як повідомив у судовому засіданні ОСОБА_4 , він з 2019 року проходить військову службу за контрактом. За таких обставин, обвинувачений не є особою, яка призвана на військову службу під час мобілізації на особливий період, тому дія положень ст. 335 КПК України на нього не поширюється, а тому в задоволенні клопотання захисника про зупинення судового провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 2, 7, 22, 26, 335, 372 КПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зупинення судового провадження відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1