Справа № 489/9826/24
Провадження № 1-кс/489/1284/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

25 грудня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №2 Миколаївського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за №0001459, за яким відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Миколаєва, громадянка України, не працююча, раніше не судима, місце проживання якої зареєстровано та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановила

СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за фактом незаконного придбання ОСОБА_5 , зберігання наркотичних засобів з метою збуту, а також у незаконному збуті наркотичних засобів. До слідчого судді надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю передбачених ст. 177 КПК України ризиків того, що вона може переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Прокурор підтримала подане клопотання та просила його задовольнити.

Захисник підозрюваної заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши про необґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень. Крім того, заперечив існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 майже виповнилося 63 роки, можливість переховування від слідства нічим не підтверджена, при обшуку вилучено всі наркотичні засоби, відтак, вчинення інших кримінальних правопорушень, пов`язаних з обігом наркотичних засобів, неможливе. Щодо можливості впливати на свідків, захисних також заперечив існування такого ризику як необґрунтованого.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши письмові матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

При розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється за ч. 1, ч.2 ст. 307 КК України в тому, що у невстановленому місці та у невстановленої особи незаконно придбала, зберігала наркотичні засоби з метою подальшого збуту, а також у незаконному збуту, крім того, вчиненому повторно.

Відповідно до протоколу затримання, 23.12.2024 о 18.01 годин ОСОБА_5 затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України та 24.12.2024 їй вручено повідомлення підозру у вчиненні вказаного злочину, обґрунтованість якої підтверджується матеріалами клопотання, в тому числі копіями протоколів затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, допиту свідків, обшуку. Крім того, ОСОБА_5 без застережень підписала протокол допиту від 23.12.2024, в якому свою вину визнала в повному обсязі. У судовому засіданні підозрювана підтвердила, що іноді збуває наркотичні засоби.

Обґрунтованість підозри на даному етапі не вимагає доведення вказаних фактів та вини підозрюваної у вчиненому діянні поза розумним сумнівом.

За такого, посилання адвоката на необґрунтованість підозри суд вважає безпідставними, оскільки це є лише обраною лінією захисту клієнта.

Згідно зі ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На підставі п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Відповідно до п. 36 Рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.05.2010 (остаточне 20.08.2010), вбачається, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суд вважає доведеними обставини існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа (оскільки особа здійснювала протиправну діяльність за місцем свого постійного проживання).

Вказане підтверджується тим, що вона підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років; має достатню обізнаність, щоб розуміти тяжкість скоєного нею кримінального правопорушення та покарання за його вчинення, офіційно не працює, не має стабільного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків, може виїхати за межі країни. Особисто знає свідків та може впливати на їх показання.

Прокурором доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим під час розгляду клопотання ризикам, враховуючи той факт, що на даному етапі досудового розслідування застосування до підозрюваної іншого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення. Так, особисте зобов`язання, з урахуванням особи підозрюваної, прокурор обґрунтовано вважає недієвим. Осіб, які можуть взяти її під особисту поруку, не встановлено. Застава не може бути застосована як єдиний запобіжний захід через відсутність доходів. Домашній арешт не можна застосувати, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів саме за місцем свого проживання.

Також сторонами кримінального провадження не надано слідчому судді відомостей, які б свідчили про неможливість утримання підозрюваної під вартою через стан здоров`я.

При цьому слідчий суддя критично оцінює твердження сторони захисту про можливість застосування відносно підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу з урахуванням відомостей про особу підозрюваної, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не працює та не має постійного стабільного джерела доходу, що може призвести до того, що вона продовжить вчиняти інше кримінальне правопорушення, пов`язане зі збутом наркотичних засобів, оскільки, за твердження підозрюваної, вона інколи займалася вказаними діяннями з метою отримання прибутку. Крім того, ОСОБА_5 вже відбувала покарання за вчинення аналогічного злочину, за яким хоч і погашено судимість, але свідчить про схильність особи до вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з обігом наркотичних засобів.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваної необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти передбаченим статтею 177 КПК України ризикам.

Вказане є підставою для задоволення клопотання.

При цьому відповідно до положень ч. 3 ст. 183, ч. 4 ст. 182 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених цим Кодексом, розмір якої відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи встановлені при розгляді клопотання обставини вчинення кримінального правопорушення та особу підозрюваної, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу в розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що може гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Керуючись стст. 176-178,182,183,193-194,196-197,309,372 КПК України, слідчий суддя

постановила:

Клопотання про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати до підозрюваної за ч. 1, ч.2 ст. 307 КК України у кримінальному провадженні №0001459 від 04.12.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з моменту її фактичного затримання на строк з 23.12.2024 до 20.02.2025 включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок ТУ ДСА України в Миколаївській області ОСОБА_5 необхідно негайно звільнити з-під варти.

У разі внесення вказаного розміру застави покласти на підозрювану передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

- не відлучатись з міста Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

У разі порушення підозрюваною вказаних обов`язків, а також її процесуального обов`язку з явки за першою вимогою слідчого, прокурора чи суду, або неповідомлення нею про зміну місця свого проживання слідчому, прокурору чи суду, внесену заставу, ким би її не було внесено, буде звернуто у дохід держави, та вирішено питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Строк дії ухвали до 20.02.2025 включно.

Слідчий суддя ОСОБА_1