УХВАЛА

Справа № 569/11932/23

1-кп/569/649/24

10 грудня 2024 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000371 від 15 лютого 2022 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, із повною середньою загальною освітою, неодруженого, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 , суд

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Так, 15 лютого 2022 року, близько 18 години 32 хвилин, у темну пору доби, водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем BMW 530D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись навпроти будинку №7 по вулиці Кавказькій, зі сторони вулиці Литовської в напрямку вулиці Міцкевича, в м. Рівне, в порушення вимог підпункту б) пункту 2.3, та пунктів 12.4, 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі по тексту Правила дорожнього руху), проявив неуважність до дорожньої обстановки, при виникненні небезпеки для руху, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не надав дорогу та наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка перетинала проїзну по нерегульованому пішохідному переходу зліва на право по ходу автомобіля BMW 530D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , хоча мав можливість запобігти наїзду на пішохода, шляхом своєчасного застосування гальмування із зупинкою керованого ним транспортного засобу до лінії руху пішохода.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: уламкового перелому шийки правої плечової кістки зі зміщенням, уламкового перелому дистального метаепіфізу (ДМЕ) лівої променевої кістки зі зміщенням, уламкових сегментарних переломів обох кісток правої гомілки на межі верхньої, середньої та нижньої третин зі зміщенням, які відносяться до середнього тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довготривалості розладу здоров`я.

Порушення ОСОБА_3 , пункту 18.1 Правил дорожнього руху, який передбачає, що водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, перебувають у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та суспільно-небезпечними наслідками, що настали.

Вказані дії, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник в судовому засіданні просив закрити кримінальне провадження у зв`язку із примиренням з потерпілою, відшкодував завдані збитки.

Потерпіла ОСОБА_6 подала заяву просила звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 на підставі ст.46 КК України, у зв`язку із примиренням. Цивільний позов до ОСОБА_3 та МТСБУ про стягнення шкоди і витрат на медичне лікування залишити без розгляду.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти закриття провадження по справі, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до висновку про можливість задоволення клопотання виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії необережних нетяжких злочинів. Шкода завдана потерпілій відшкодована, у вчиненому обвинувачений щиро розкаюється.

За таких обставин суд вважає, що є достатні підстави для закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.1 ст.286 КК України та звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.1 ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання стягнення процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про розподіл процесуальних витрат та такі витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Оскільки ст. 126 КПК визначено, що розподіл процесуальних витрат може бути вирішено й ухвалою суду, то у випадку з`явлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат, про що зазначено у правових позиціях, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 року у справі 598/1781/17.

У межах кримінального провадження ОСОБА_6 пред`явила до ОСОБА_3 та Моторно (транспортного) страхового бюро України про стягнення матеріальної шкоди завданої злочином та витрат на правову допомогу.

Крім того, потерпіла ОСОБА_6 просила цивільний позов до ОСОБА_3 та МТСБУ про стягнення шкоди і витрат на медичне лікування залишити без розгляду.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ч.1 ст.129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Таким чином, цивільний позов суд розглядає по суті у випадках, передбачених ч.1 ст.129 КПК України.

Більш того, відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31 березня 1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної школи у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

У зв`язку з викладеним, вказаний цивільний позов необхідно залишити без розгляду та роз`яснити потерпілому та цивільному позивачу, що наведене не позбавляє можливості вирішити їх у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.44, 46 КК України, ст.ст. 126, 129, 284,285,286,288 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Кримінальне провадження №0000371 від 15 лютого 2022 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 та Моторно (транспортного) страхового бюро України про стягнення матеріальної шкоди завданої злочином та витрат на правову допомогу залишити без розгляду.

Речові докази: автомобіль марки BMW 530D, реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 6545 (шість тисяч п`ятсот сорок п`ять) гривень 72 копійок.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_9