Єдиний унікальний номер 725/6189/24
Номер провадження 1-кп/725/143/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2025 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

та обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження внесене в ЄРДР № 0000010 від 28.06.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В ході судового розгляду вказаного кримінального провадження захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про визнання очевидно недопустмими доказами протокол обшуку офісного приміщення від 15.12.2023 року та похідний від нього доказ - протокол від 16.12.2023 року огляду речей, предметів, товарно-матеріальних цінностей, які були вилучені в ході обшуку. Вважає, що обшук, за результатами якого складено відповідні протоколи, був проведений з істотними порушеннями, оскільки ухвалою слідчого судді від 13.12.2023 року було надано дозвіл на проведення обшуку в офісному приміщенні за адресою АДРЕСА_1 за місцем здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_7 , натомість за вказаною адресою ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_7 у період 2023-2024 років відповідної діяльності не здійснювали, а орендували приміщення за адресою АДРЕСА_2 та на проведення обшуку за вказаною адресою дозволу не було.

Суд, заслухавши думку присутніх в судовому засіданні учасників процесу з приводу заявленого клопотання, приходить до наступних висновків.

Так, статтею 89 КПК України передбачено, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Оскільки з`ясування обставин на які посилається захисник у своєму клопотанні потребує дослідження матеріалів кримінального провадження та їх оцінки в сукупності з іншими доказами, які ще не були дослідженні судом, зокрема електронні докази, в тому числі відеозапис проведеного обшуку, а тому встановлення факту допустимості чи недопустимості вказаних вище протоколів може бути під час ухвалення судом остаточного рішення суду за наслідками судового розгляду, шляхом дослідження цих доказів у їх сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження.

Очевидності недопустимості цих доказів на даній стадії судового провадження без дослідження їх взаємозв`язку з іншими доказами суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 87,89, 95, 333, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про визнання очевидно недопустимими протоколу обшуку від 15.12.2023 року та протоколу огляду речей, предметів, товарно-матеріальних цінностей від 16.12.2023 року відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_1