Провадження № 1-кп/592/734/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми кримінальне провадження № 0001583, відомості за яким 04.10.2024 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який тимчасово офіційно ніде не працює, який має вищу освіту, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину: дочку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацездатну дружину, пенсіонерку, особу з інвалідністю 2 групи: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, українця, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, невійськовозобов`язаного, РНКОПП НОМЕР_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

Влітку 2024 року, у точно невстановлений в ході досудового розслідування час, перебуваючи по вул. Баранівський в м. Суми, поблизу річки Псел, ОСОБА_3 помітив 10-16 кущів рослин. Оскільки ОСОБА_3 раніше вживав наркотичні речовини шляхом розкурювання, тому він є обізнаним в тому, як саме виглядає наркотичний засіб - канабіс та його властивості, достовірно знаючи про те, що обіг наркотичних засобів обмежений законодавством України, що вказані рослини є канабісом, зірвав їх та переніс за місцем свого проживання на АДРЕСА_2 та залишив у підсобному приміщенні (лазні) . У такий спосіб він незаконно придбав його без мети збуту та почав незаконно зберігати в прибудинковій будівлі будинку, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Фізкультурна, буд. 2. Під час проведення огляду місця події, 03.10.2024 року в період часу з 19 години 05 хвилин до 19 години 48 хвилин, у прибудинковій будівлі будинку, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Фізкультурна, буд. 2, було виявлено та надалі було вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору у вигляді гілок, яку було запаковано до спецпакету № 7380091, речовину рослинного походження у висушеному стані, яку було поміщено до пакету № 1 та спецпакету № 7380093. Вказані виявлені та вилучені речовини рослинного погодження були направлені на експертні дослідження. Згідно висновку експерта Київського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/119-24/58715-НЗПРАП від 15.10.2024 року, надана на дослідження речовина рослинного походження, яка була запаковано до спецпакету № 7380093, є канабісом, який віднесений до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину, становить 92,61 г. Згідно висновку експерта Київського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/119-24/60133-НЗПРАП від 25.10.2024 року, надані на дослідження тонкі гілочки з листям зеленого кольору та квітучими верхівками, які були запаковані до пакету № 1, є канабісом, який віднесений до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину, становить 49,79 г. Згідно висновку експерта Київського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/119-24/58712-НЗПРАП від 25.10.2024 року, верхівкові частини з листям наданої на експертизу речовини рослинного походження зеленого кольору у вигляді стебел з коренями, гілками, листям та верхівками, які були запаковані до спецпакету № 7380091, є наркотичними засобом та рослиною, обіг якого обмежено канабісом. Маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину, становить 106,9 г. Відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року (із змінами та доповненнями) , канабіс відноситься до категорії наркотичних засобів, обіг яких обмежений (список І таблиці 11) . Згідно Таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 року (із змінами та доповненнями) , кримінальна відповідальність ч. 1 ст. 309 КК України за незаконний обіг наркотичного засобу - канабісу настає, якщо його вага становить від 5 до 500 г. На підставі вищевикладеного, внаслідок вчинення умисних дій, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних речовин загальною вагою 249,3 г, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю та пояснив суду про те, що у вчиненому він щиро кається. Також обвинувачений ОСОБА_3 пояснив суду про те, що влітку 2024 року, перебуваючи по вул. Баранівський в м. Суми, поблизу річки Псел, він незаконно придбав та зберігав наркотичні засоби без мети збуту, за обставин, які викладені в обвинувальному акті. Він просив суд суворо його не карати.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, його вина у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти скороченого судового розгляду, відтак, у суворій відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку (а. п. 19) .

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного та скороченого розгляду.

При цьому суд керувався принципом "поза розумним сумнівом" , зміст якого сформульований в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" ("Kobets v. Ukraine" ) від 14.02.2008 року, заява № 16437/04. Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або за відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зіставивши ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і встановлені судом ознаки злочинних діянь, вчинених ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а, отже, його злочинні дії необхідно кваліфікувати як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, вчинене ОСОБА_3 , згідно ч. 2 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Крім того, суд бере до уваги положення абз. 3 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 року (із змінами) , згідно якому, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення кримінального правопорушення як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень) , склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку) , його матеріальний стан тощо (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v0007700-03#Text) .

Як особа обвинувачений ОСОБА_3 характеризується наступним чином.

Є особою молодого віку (а. п. 1, 21, 35-39) .

Має реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_1 (а. п. 1, 38, 46) .

Має постійне місце проживання та постійне місце реєстрації проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а. п. 1, 35-37) .

Раніше не судимий в силу ст. 89 КК України (а. п. 1, 22, 55, 56) .

Призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 10.10.2001 року був визнаний непридатним до військової служби із зняттям з військового обліку на підставі п. "а" ст. 77 Наказу МО України № 207 від 12.07.1999 року (https://zakononline.com.ua/documents/show/203727___203792) (а. п. 21, 39) .

На військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 не перебуває, ІНФОРМАЦІЯ_5 на військову службу не призивався (а. п. 23) .

Згідно довідці комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради "Обласна клінічна спеціалізована лікарня" № 2061п/01-11 від 10.10.2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрована/проживає за адресою: АДРЕСА_2 , під динамічним спостереженням у лікаря-психіатра не перебуває (а. п. 24) .

Згідно довідці комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради "Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань" № 01-1Н01/2449 від 15.10.2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , під медичним наглядом у лікарів-наркологів комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради "Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань" не перебуває (а. п. 25) .

Має на утриманні малолітню дитину: дочку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацездатну дружину, пенсіонерку, особу з інвалідністю 2 групи, за загальним захворюванням, довічно, недієздатну: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. п. 1, 40-45, 47, 49, 50, 52-54, 58, 59) .

Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 року (із змінами) , згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття (а. п. 2) ; - активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (а. п. 2) ; - вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин (а. п. 1, 40-45, 49, 50, 52-54, 58, 59) ; - молодий вік (а. п. 1, 21, 35-39) ; - хворобливий стан винного у вчиненні кримінального правопорушення (а. п. 21, 39) ; - наявність на утриманні винної особи малолітньої дитини та непрацездатного члена сім`ї (а. п. 1, 40-45, 47, 49, 50, 52-54, 58, 59) ; - повне визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення (а. п. 19) .

Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, - щире каяття обґрунтовується тим, що таке каяття є добровільним, тобто таким, що базується на внутрішньому переконанні особи. Щире каяття ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, висловленні жалю з приводу вчиненого, бажанням виправити ситуацію, що склалася, а також готовністю підлягати кримінальній відповідальності. Визнання вини під тиском зібраних у справі доказів не свідчить про щире каяття винного у вчиненні кримінального правопорушення.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, - активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що таке сприяння є добровільним, тобто таким, що базується на внутрішньому переконанні особи. Сприяння розкриттю кримінального правопорушення здійснюється добровільно у будь-якій формі: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів, надання доказів, іншої інформації про свою злочинну діяльність та/або про таку діяльність інших осіб. Таке сприяння має бути активним, тобто певною мірою ініціативним та енергійним.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, - вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин обґрунтовується тим, що поєднання несприятливих для особи обставин фізичного, матеріального або морального характеру, що негативно впливають на основні умови її життя, заподіюють особі страждання, негативно впливають на її психіку, можуть викликати у неї стан розпачу, надмірну дратівливість, що не сприяє належному здійсненню самоконтролю поведінки, послаблюють волю особи, знижують її опірність негативним умовам, підсилюють роль ситуативних моментів. Впливаючи на свідомість особи, ці негативні чинники визначають вибір лінії поведінки людини. Визнання цієї обставини такою, що пом`якшує покарання, пояснюється тим, що особа знаходиться під виливом відповідних негативних зовнішніх чинників (тяжких особистих, сімейних чи інших обставин) , які здійснюють тиск на свідомість та волю особи, обмежуючи свободу вибору варіанту поведінки, та схиляють до вчинення суспільно небезпечного діяння. Крім того, наявність цієї обставини свідчить, як правило, про випадковість злочину, про відсутність у винного антисоціальних установок. КК України не розкриває змісту цієї обставини, яка пом`якшує покарання. Визнання тих чи інших чинників тяжкими особистими, сімейними чи іншими обставинами здійснюється судом. Встановити вичерпний перелік їх у законі неможливо. Юридична теорія та судова практика тяжкими особистими, сімейними чи іншими обставинами визнає: тяжку хворобу винного, його рідних, близьких або інших осіб; складні взаємовідносини в сім`ї; пережиту душевну травму; стихійне лихо, гострий конфлікт в сім`ї, на роботі; відсутність заробітку; неможливість утримувати сім`ю; негативні життєві умови; складне матеріальне становище; безробіття; несприятливі житлові умови. Збіг цих обставин здійснює вплив на формування мотивів вчинення злочину, послаблює волю особи та обумовлює вибір злочинної поведінки. Особа вчиняє злочин з метою усунення або послаблення впливу тяжких обставин, їх негативних наслідків, або в результаті того, що вплив цих обставин на психіку особи послабив її вольовий контроль, знизив її увагу, обережність, здатність керувати своїми діями. Навіть одна, але тяжка обставина може вплинути на психіку особи, послабити волю, знизити її опірність ситуації, що згідно з морально-етичними нормами суспільства викликає поблажливе ставлення до особи, яка вчинила злочин. Таким чином, враховуючи те, що певні тяжкі обставини (обставина) виступають домінантою у мотивації злочинної поведінки особи, і він вчиняє злочин для того, щоб уникнути подальшого негативного впливу цих обставин (обставини) , або внаслідок того, що вплив цих обставин (обставини) на психіку особи знизив її здатність керувати своїми діями, вчинення злочину під впливом тяжкої особистої, сімейної чи іншої обставини (обставин) є підставою для поблажливого ставлення до особи, яка вчинила злочин, з боку суду та визнання цієї обставини такою, що пом`якшує покарання.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, - молодий вік винного у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що молодий вік винного може свідчити про відсутність у винної особи стійких злочинних навичок, і, відповідно, про меншу суспільну небезпеку цієї особи.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, - хворобливий стан винного у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що певні соматичні захворювання знижують ясність уявлення про навколишню дійсність, особа позбавлена того ступеня уважності та обачливості, якими володіє фізично здорова людина. Хворобливий стан робить людину дратівливою та легко збуджуваною; тяжка хвороба може сприяти розвитку егоїзму, відчуженості, і це, звичайно, може здійснювати вплив на особу при вчиненні кримінального правопорушення. Крім того, визнання хворобливого стану винного обставиною, яка пом`якшує покарання, пов`язується з принципами доцільності призначеного покарання та гуманізму. Хворобливий стан винного може створити перешкоди для відбування винним покарання та для досягнення мети покарання. Застосування до особи, яка має певне соматичне захворювання, покарання може завдати їй фізичних та моральних страждань, і навіть створити загрозу її життю чи призвести до серйозно погіршення стану здоров`я. На необхідність з`ясування стану здоров`я при дослідженні даних про особу винного вказується також в абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 року (із змінами) .

Можливість врахування обставини, що пом`якшує покарання винної особи, - наявність на утриманні винної особи малолітньої дитини та непрацездатного члена сім`ї при призначенні покарання обґрунтовується принципом гуманізму, справедливості, індивідуалізації покарання. Наявність на утриманні винної особи малолітньої дитини та непрацездатного члена сім`ї розуміється як надання винною особою відповідним особам матеріального забезпечення, яке майже завжди є основним джерелом існування для таких осіб. Крім того, наявність на утриманні винної особи малолітньої дитини означає, що винна особа бере безпосередню участь в її вихованні та здійсненні щодо неї інших батьківських обов`язків. Наявність на утриманні винної особи малолітньої дитини та непрацездатного члена сім`ї, окрім їхнього матеріального забезпечення, означає також, що винна особа здійснює догляд за ними, якщо ці особи потребують стороннього догляду. Державі не може бути байдуже, у якому становищі опиняться особи, які знаходяться на утриманні винної особи, після засудження останньої. Крім того, держава повинна піклуватися про фізичний та моральний розвиток малолітніх дітей у повноцінній сім`ї, адже бездоглядність малолітніх дітей завжди була однією із причин дитячої злочинності.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, - повне визнання особою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки він щиро каючись у вчиненні кримінального правопорушення, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом встановлено не було (а. п. 2) .

Враховуючи наявність семи обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, переслідуючи мету забезпечення пропорційності соціально виправданих цілей покарання, реалізуючи принцип справедливості покарання, беручи до уваги думку прокурора ОСОБА_6 , думку обвинуваченого ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про доцільність, можливість та необхідність призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду. Строк пробаційного нагляду суд визначає залежно від тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, з урахуванням наявності семи обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України.

Початок строку відбування покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_3 слід обчислювати з дня його постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації, на підставі ст. 49-2 КВК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не слід обирати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.10.2024 року у справі № 592/16863/24, провадження № 1-кс/592/6892/24 на майно, вилучене в ході огляду місця події, а саме: - на 12 рослин з корінням, які було поміщено до спецпакету № 2; - на речовину рослинного походження у вигляді гілок, які було поміщено до спецпакету № 7380091; - на речовину рослинного походження у висушеному стані, яку було поміщено до спецпакету № 1 та до спецпакету № 7380093, слід скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України. Ухвала набрала законної сили 21.10.2024 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/122274044) (а. п. 6, 34, 60, 61) .

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України (а. п. 6, 26-29) .

Що стосується документально підтверджених процесуальних витрат у справі на залучення експерта, згідно довідці № СЕ-19/111-24/58715-НЗПРАП від 15.10.2024 року в сумі 2387,70 грн. , згідно довідці № СЕ-19/111-24/58735-НЗПРАП від 18.10.2024 року в сумі 2387,70 грн. , згідно довідці № СЕ-19/111-24/58712-НЗПРАП від 25.10.2024 року в сумі 2387,70 грн. , згідно довідці № СЕ-19/111-24/60133-НЗПРАП від 25.10.2024 року в сумі 2387,70 грн. , то суд дійшов наступного висновку (а. п. 2, 5, 6, 30-33) .

Із змісту п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України вбачається, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Дана стаття встановлює перелік витрат, які входять до складу процесуальних витрат. Процесуальними витратами є витрати, які здійснюють учасники кримінального провадження (п. 25 ч. 1 ст. 3 КПК України) у зв`язку з їх участю у кримінальному провадженні. Перелік витрат, який міститься в ст. 118 КПК України, є вичерпним. Інші види витрат не належать до складу процесуальних і відповідно не підлягають компенсації (ст. 124 КПК України) .

Згідно ст. 119 КПК України суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого) , за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк. Якщо оплату процесуальних витрат відстрочено або розстрочено до ухвалення судового рішення, витрати розподіляються відповідно до судового рішення. У разі зменшення розміру належних до оплати процесуальних витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково відповідні витрати компенсуються за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Питання щодо розподілу і порядку сплати процесуальних витрат вирішується у вироку суду або ухвалою (ч. 1 ст. 126 КПК України) відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України "Про реалізацію окремих положень КПК України" № 1104 від 19.11.2012 року (із змінами) (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/1104-2012-п#Text) .

Разом з тим, за наявності обставин, зазначених в ч. 1 ст. 119 КПК України, суд за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого чи потерпілого має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк. Ця ухвала суду може стосуватися виключно витрат, зазначених в ст. 118 КПК України. Поняття майнового стану, вживане в ч. 1 ст. 119 КПК України, в контексті вирішення питання про зменшення розміру процесуальних витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення процесуальних витрат слід тлумачити максимально широко, враховуючи, зокрема, наявність у відповідної особи на утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку, інших непрацездатних родичів чи членів сім`ї, інвалідність особи, розмір пенсії по інвалідності тощо. Також суд при вирішенні питань, зазначених в ст. 119 КПК України, має зважити на сукупний дохід сім`ї, кількість працюючих в ній тощо.

У відповідності до ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. Сторони кримінального провадження, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі мають право оскаржити судове рішення щодо процесуальних витрат, якщо це стосується їхніх інтересів.

Отже, згідно ч. 1 ст. 126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат за допомогою вироку суду або ухвали. Зважаючи на зміст ст. ст. 119, 126 КПК України, можливо дійти висновку про те, що вирішення питань щодо процесуальних витрат може здійснюватися як шляхом постановлення ухвали, якою закінчується кримінальне провадження (наприклад, ухвала щодо застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітніх, які не досягли віку кримінальної відповідальності) , так і в ухвалі, яка виноситься в ході судового розгляду (зокрема, при вирішенні питання про зменшення розміру належних до оплати процесуальних витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково, чи відстрочення або розстрочення сплати процесуальних витрат на визначений строк, в тому числі до ухвалення судового рішення (ст. 119 КПК України) ) . При цьому суд має чітко і конкретно визначити, на кого покладаються ці витрати, в якому розмірі й які саме витрати, порядок їх сплати (якщо їх було відстрочено чи розстрочено) . Якщо ці питання вирішуються під час ухвалення вироку, вони повинні бути викладені в його резолютивній частині (ст. 374 КПК України) .

Із змісту абз. 6 п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України вбачається, що у резолютивній частині вироку зазначаються, зокрема, рішення щодо процесуальних витрат.

Таким чином, враховуючи вкрай скрутний майновий стан обвинуваченої ОСОБА_3 , суд вважає за доцільне звільнити його від оплати процесуальних витрат повністю, а відповідні витрати, а саме: документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № СЕ-19/111-24/58715-НЗПРАП від 15.10.2024 року в сумі 2387,70 грн. , згідно довідці № СЕ-19/111-24/58735-НЗПРАП від 18.10.2024 року в сумі 2387,70 грн. , згідно довідці № СЕ-19/111-24/58712-НЗПРАП від 25.10.2024 року в сумі 2387,70 грн. , згідно довідці № СЕ-19/111-24/60133-НЗПРАП від 25.10.2024 року в сумі 2387,70 грн. , слід компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України; ст. ст. 118, 122, 124, 126, 368-371, 373, 374, 376, 615 КПК України; ст. ст. 11, 12, 50-52, 59-1, 65-67, 309 КК України; ст. ст. 49-1, 49-2, 49-3 КВК України, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. ч. 2, 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Початок строку відбування покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_3 обчислювати з дня його постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації, на підставі ст. 49-2 КВК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирати.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.10.2024 року у справі № 592/16863/24, провадження № 1-кс/592/6892/24, на майно, вилучене в ході огляду місця події, а саме: на 12 рослин з корінням, які було поміщено до спецпакету № 2; речовину рослинного походження у виді гілок, які було поміщено до спецпакету № 7380091; речовину рослинного походження у висушеному стані, яку було поміщено до спецпакету № 1 та спецпакету № 7380093.

Речові докази, а саме:

- канабіс, масою 106,9 г, який було поміщено до спецпакету № 7380091, прошитого та опечатаного биркою з пояснювальним написом експерта; - канабіс, масою 49,79 г, який було поміщено в картонну коробку, на якому присутній відбиток круглої печатки, друкований та рукописний текст; - канабіс, масою 92,61 г, який було поміщено до полімерного пакету № 0026615; - фрагменти стебел з корінням, які було поміщено до мішку, горловина якого перев`язана нитками білого кольору, вільні кінці скріплені биркою з написами, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Сумського РУП ГУНП в Сумській області, розташованого за адресою: 40405, м. Суми, вул. Маґістратська, буд. 21, - знищити;

- відеозапис з боді камер поліцейських за 03.10.2024 року за фактом виявлення наркотичних речовин за адресою: м. Суми, вул. Фізкультурна, буд. 2, який зберігається на оптичному диску DVD-R, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання.

Звільнити ОСОБА_3 від оплати процесуальних витрат повністю, а відповідні витрати, а саме: документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № СЕ-19/111-24/58715-НЗПРАП від 15.10.2024 року в сумі 2387,70 грн. , згідно довідці № СЕ-19/111-24/58735-НЗПРАП від 18.10.2024 року в сумі 2387,70 грн. , згідно довідці № СЕ-19/111-24/58712-НЗПРАП від 25.10.2024 року в сумі 2387,70 грн. , згідно довідці № СЕ-19/111-24/60133-НЗПРАП від 25.10.2024 року в сумі 2387,70 грн. , компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ковпаківський районний суд м. Суми, який постановив вирок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1