КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №529/614/22 Провадження № 1-в/552/163/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2025

24 березня 2025 року Київський районний суд м. Полтави в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції), розглянувши клопотання ОСОБА_4 про приведення вироку Диканського районного суду Полтавської області від 29 вересня 2022 року відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Катеринівка, Сахновщинського району, Харківської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 у відповідність до чинного законодавства,

ВСТАНОВИВ:

засуджений ОСОБА_4 звернувся до Київського районного суду м. Полтави з клопотанням про приведення вироку Диканського районного суду Полтавської області від 29 вересня 2022 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024.

Клопотання обґрунтував тим, що 29.09.2022 року він засуджений вироком Диканського районного суду Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки дев`ять місяців, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України йому остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки дев`ять місяців. Крадіжки вчинив на суму 700 грн та 500 грн. У зв`язку із декриміналізацією просить привести вказаний вирок до відповідності із законодавством України.

Засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання.

Дослідивши зміст клопотання, матеріали особової справи засудженого, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання, зокрема, про звільнення від покарання у випадку, передбаченому ч. 2 ст. 74 КК України, якою визначено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», статтю 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено у новій редакції, відповідно до якої викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.1) та від 0,5 до двох неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч.2).

Таким чином, внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вартість якого не перевищує розміру двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення кримінального правопорушення та перестало бути кримінально караним діянням.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено висновок щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки та наголошено, що Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ, яким внесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ, мають зворотну дію в часі.

Отже, внесені Законом № 3886-ІХ зміни мають зворотну дію у часі, тобто поширюється на діяння, які вчинені до 09.08.2024, тому скасовують кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином шкоди меншого розміру, ніж установлено нормою закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вироком Диканського районного суду Полтавської області від 29.09.2022 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки дев`ять місяців, за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України йому остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки дев`ять місяців.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_4 відбуває призначене за вказаним вироком покарання в ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23».

За даним вироком ОСОБА_4 вчинив два окремі епізоди крадіжки майна: 01.01.2022 на суму 963 грн та 07.01.2022 на суму 560 грн, які підлягають декриміналізації та за їх вчинення особа підлягає звільненню від покарання, оскільки сума викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала розміру 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому не є кримінально караним діянням.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік» у 2022 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2021 у розмірі 2 481 грн.

Отже, крадіжка майна у 2022 році вартістю до 2481 грн включно є адміністративним правопорушенням.

Зважаючи на викладене, та враховуючи, що згідно з вироком Диканського районного суду Полтавської області від 29.09.2022 ОСОБА_4 скоїв крадіжки майна на суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, станом на день вчинення кримінального правопорушення, що не є кримінально-караним діянням на даний час, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання засудженого та його звільнення від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Керуючись ст. ст. 5, 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 задовольнити.

Привести вирок Диканського районного суду Полтавської області від 29 вересня 2022 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного вироком Диканського районного суду Полтавської області від 29 вересня 2022 року покарання за ч. 3, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке його засуджено.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1