У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 березня 2025 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ленінобад Республіка Таджикистан, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09 травня 2025 року.

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

захисник ОСОБА_8

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , визначити заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Ухвалою слідчого судді застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09 травня 2025 року.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, захисник зазначає, що суд не встановив чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінуємого злочину, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказує, що судом не враховано дані про особу підозрюваного, а саме того, що підозрюваний має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки.

Звертає увагу, що підозрюваний має певні проблеми із здоров`ям, що не було враховано судом при обранні запобіжного заходу.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, слідчим суддею встановлені наступні обставини.

До Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження № 0000353 від 19.08.2024 за ч. 5 ст. 111-1 КК України.

За версією органу досудового розслідування, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше травня 2022 року представниками російської федерації, всупереч законного порядку, установленого Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», та іншими діючими нормативно-правовими актами, у м. Херсоні Херсонської області, цілеспрямовано створено підпорядковану, керовану та фінансовану російською федерацією окупаційну адміністрацію т.зв. «Військово-цивільну адміністрацію Херсонської міської територіальної громади Херсонського району Херсонської області» (ВЦА міста Херсона), функціонально відповідальну за управління тимчасово окупованою територією Херсонської міської територіальної громади з метою подальшої інтеграції та незаконного включення захопленої частини до складу російської федерації.

Так, ОСОБА_6 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше травня 2022 року, реалізуючи прямий умисел, вирішив зайняти керівну посаду у незаконних органах влади, утворених у місті Херсоні.

З метою реалізації вказаного злочинного умислу ОСОБА_6 , перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Херсона, прийняв пропозицію від невстановлених під час досудового розслідування представників окупаційної адміністрації держави-агресора - російської федерації та з 02.05.2022 добровільно зайняв посаду заступника голови «Військово-цивільної адміністрації міста Херсона» з будівництва та архітектури, яку обіймав до листопада 2022 року.

Реалізуючи незаконно набуті повноваження заступника голови ВЦА міста Херсона, ОСОБА_6 забезпечував виконання підпорядкованими працівниками завдань ВЦА м. Херсона у сфері будівництва та архітектури, здійснював керівництво підпорядкованим йому трудовим колективом, тобто виконував організаційно-розпорядчі функції.

При цьому, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, пов`язаних із колабораційною діяльністю, з метою маскування своєї причетності до зайняття посади заступника голови ВЦА міста Херсона по будівництву та архітектурі та виконання на цій посаді організаційно-розпорядчих функцій ОСОБА_6 використовував псевдонім « ОСОБА_9 ».

11.03.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 в обґрунтування клопотання зазначив, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення та про наявність ризиків, передбачених п. 1,2, 3, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів, а також тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим, послався на наявність ризиків, передбачених п. 1,2,3 ч.1 ст. 177 КПК України. Вважав, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню доведених ризиків та прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

За версією органу досудового розслідування, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше травня 2022 року представниками російської федерації, всупереч законного порядку, установленого Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», та іншими діючими нормативно-правовими актами, у м. Херсоні Херсонської області, цілеспрямовано створено підпорядковану, керовану та фінансовану російською федерацією окупаційну адміністрацію т.зв. «Військово-цивільну адміністрацію Херсонської міської територіальної громади Херсонського району Херсонської області» (ВЦА міста Херсона), функціонально відповідальну за управління тимчасово окупованою територією Херсонської міської територіальної громади з метою подальшої інтеграції та незаконного включення захопленої частини до складу російської федерації.

Так, ОСОБА_6 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше травня 2022 року, реалізуючи прямий умисел, вирішив зайняти керівну посаду у незаконних органах влади, утворених у місті Херсоні.

З метою реалізації вказаного злочинного умислу ОСОБА_6 , перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Херсона, прийняв пропозицію від невстановлених під час досудового розслідування представників окупаційної адміністрації держави-агресора - російської федерації та з 02.05.2022 добровільно зайняв посаду заступника голови «Військово-цивільної адміністрації міста Херсона» з будівництва та архітектури, яку обіймав до листопада 2022 року.

Реалізуючи незаконно набуті повноваження заступника голови ВЦА міста Херсона, ОСОБА_6 забезпечував виконання підпорядкованими працівниками завдань ВЦА м. Херсона у сфері будівництва та архітектури, здійснював керівництво підпорядкованим йому трудовим колективом, тобто виконував організаційно-розпорядчі функції.

При цьому, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, пов`язаних із колабораційною діяльністю, з метою маскування своєї причетності до зайняття посади заступника голови ВЦА міста Херсона по будівництву та архітектурі та виконання на цій посаді організаційно-розпорядчих функцій ОСОБА_6 використовував псевдонім « ОСОБА_9 ».

11.03.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що є значна ймовірність того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду оскільки, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, доведено наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки підозрюваному відомо, де можуть знаходитись речі та документи, що підтверджують вчинення ним кримінального правопорушення.

Крім того, підозрюваний може незаконно впливати на свідків, оскільки перебуваючи на свободі, не маючи запобіжного заходу, знаючи їх місце проживання, зможе впливати на них з метою зміни показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують його як підозрюваного, тим самим він матиме можливість уникнути кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Вищезазначені обставини вказують на наявність ризиків передбачених п. 1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Не погоджуючись із доводами апеляційної скарги про те, що ризики, на які вказує слідчий суддя в оскаржуваному рішенні, не підтверджені, апеляційний суд наголошує на таких обставинах.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Апеляційний суд, враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, за яке може бути призначено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років. У зв`язку з чим тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному є достатнім мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду.

Крім того, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який за своєю правовою природою та об`єктом спрямування спрямований проти основ національної безпеки України.

Апеляційний суд звертає увагу на особливості відповідальності за кримінально карані посягання у сфері охорони основ національної безпеки, забезпечення захисту життя, здоров`я, прав і свобод людини в умовах воєнного стану та необхідність застосування заходів забезпечення кримінального провадження у суворій відповідності до вимог КПК з метою забезпечення ефективності кримінального провадження, оперативного припинення злочинної діяльності.

Коли особа обґрунтовано підозрюється у вчиненні дій, спрямованих на підрив основ національної безпеки України, використовуючи для цього найбільш несприятливий для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, це свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпеки такого злочину, який вчиняється в умовах воєнного стану.

При цьому, всупереч доводам апелянта, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, а така можливість в даному кримінальному провадженні, з огляду на характер злочину, що розслідується та наразі інкримінується ОСОБА_6 , об`єктивно та беззаперечно, існує.

За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано обрав щодо ОСОБА_6 винятковий запобіжний захід, оскільки тільки тримання його під вартою зможе запобігти встановленим слідчим суддею ризикам та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та особу підозрюваного, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 березня 2025 року, щодо ОСОБА_6 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді