У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/1894/25

№ 1-кс/183/410/25

10 березня 2025 року м. Самар Дніпропетровської області

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, слідчого відділу Самарівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, ОСОБА_3 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127 від 26.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про арешт майна,

в с т а н о в и в :

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого, слідчого відділу Самарівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, ОСОБА_3 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127 від 26.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 25.02.2025 року о 15:00 год. водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (військовослужбовець ЗСУ, в/ч НОМЕР_1 , солдат, водій-електрик), керуючи транспортним засобом марки «Iveco», реєстраційний номер НОМЕР_2 , іноземної реєстрації, здійснював рух по а/д М-30 сполученням «Стрий-Ізварине» у напрямку від м. Павлоград до м. Дніпро, де допустив наїзд на задню частину напівпричепа «SCHMITZSCO 24», реєстраційний номер НОМЕР_3 транспортного засобу марки «DAF XF 105.410», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що перебували у нерухомому стані на правому краю проїзної частини автодороги, відносно напрямку руху автомобіля «Iveco».

Внаслідок ДТП водій ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження - політравма.

За вказаним фактом внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

25 лютого 2025 року під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «DAF XF 105.410» реєстраційний номер НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 11.11.2014 року належить ОСОБА_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , було оглянуто та залишено на зберігання за адресою: Дніпропетровська обл., с. Царичанка, вул. Центральна 27.

26 лютого 2025 року транспортний засіб «DAF XF 105.410» реєстраційний номер НОМЕР_4 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Оскільки транспортний засіб «DAF XF 105.410» реєстраційний номер НОМЕР_4 є основним об`єктом кримінального правопорушення, пов`язаного з його експлуатацією та керуванням, з метою забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин справи, арешт транспортного засобу, у даному кримінальному провадженню є необхідним.

Слідчий просить накласти арешт на транспортний засіб «DAF XF 105.410» реєстраційний номер НОМЕР_4 з позбавленням прав на відчуження, розпорядження та користування.

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, хоча належним чином повідомлялися про місце і час розгляду справи, причини неявки не повідомили.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні, враховуючи положення ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим і здійснюється в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин слідчий суддя вважає, за можливе розглядати клопотання без участі слідчого та прокурора.

Вивчивши надані матеріали, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Проте, в порушення вказаних вимог, слідчим не було долучено до клопотання документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Крім того, слідчим у клопотанні зазначено що 25 лютого 2025 року під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «DAF XF 105.410» реєстраційний номер НОМЕР_4 було оглянуто та залишено на зберігання за адресою: Дніпропетровська обл., с. Царичанка, вул. Центральна 27.

Водночас, будь-яких доказів такого огляду, зокрема відповідного протоколу, матеріали клопотання не містять.

Протокол огляду місця ДТП та схема, яка є додатком до протоколу, так само не містять ідентифікаційних ознак транспортних засобів (колір, технічні характеристики, реєстраційні номери), а місять лише їх назви: «Iveco», «DAF», «SCHMITZ», що позбавляє суд можливості індивідуалізувати майно, на яке слідчий просить накласти арешт.

Також, слідчий у клопотанні зазначає, що 25.02.2025 року о 15:00 год., тобто на момент ДТП, транспортним засобом, марки «Iveco», реєстраційний номер НОМЕР_2 , іноземної реєстрації, який здійснював рух по а/д М-30 сполученням «Стрий-Ізварине» у напрямку від м. Павлоград до м. Дніпро, керував водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , транспортним засобом, марки «DAFXF 105.410», реєстраційний номер НОМЕР_4 з напівпричепом «SCHMITZSCO 24», реєстраційний номер НОМЕР_3 , керував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин матеріали клопотання також не містять.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не було доведено необхідність накладення арешту на транспортний засіб «DAF XF 105.410» реєстраційний номер НОМЕР_4 , з метою збереження речових доказів та вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 107, 170, 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання слідчого, слідчого відділу Самарівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, ОСОБА_3 , погодженого прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127 від 26.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1