Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/652/25
Номер провадження 1-кп/711/285/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду

м. Черкаси підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003681 від 02.11.2024, стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Черкаси, громадянина України, українця, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого - 03.02.2023 вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси за ч. 1 ст. 361, ч. 4

ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186,

ч. 1 ст. 126 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Придніпровський районний суд м. Черкаси розглядає кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 126 КК України,

Ухвалою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 28.01.2025 у вказаному кримінальному провадженні призначене підготовче судове засідання.

Потерпілий ОСОБА_7 та його законний представник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, законний представник подала до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання та подальших засідань без її участі та участі її сина ОСОБА_7 , під час розгляду покладались на думку представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4 .

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_4 зазначила про можливість проведення підготовчого судового засідання за відсутності потерпілого та його законного представника, оскільки вона як адвокат представляє в засіданні їхні інтереси.

Інші учасники не заперечували проти проведення підготовчого судового засідання за відсутності потерпілого та його законного представника.

Під час підготовчого судового засідання прокурорОСОБА_3 вважала за необхідне призначити справу до судового розгляду, підстав для повернення обвинувального акту прокурору не вбачала, вказала, що угода у кримінальному провадженні не укладалася, підстави для його закриття також відсутні. З урахуванням того, що потерпілий є неповнолітнім, для захисту відомостей про його особисте життя просила призначити судовий розгляд у закритому судовому засіданні.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_4 підтримала думку прокурора щодо призначення справи до судового розгляду.

Захисник ОСОБА_5 не заперечував щодо можливості призначення справи до судового розгляду, проте не вбачав підстав для проведення судового розгляду у закритому судовому засіданні, оскільки жодна особиста інформація при цьому не буде розголошена. Просив не закривати підготовче судове засідання для того, щоб викликати потерпілого і з`ясувати його позицію з цих питань.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував щодо можливості призначення справи до судового розгляду, щодо інших питань підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд дійшов до наступних висновків.

Частиною 1 статті 315 КПК України передбачено, що якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.

Під час підготовчого судового засідання не встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 вищезазначеної статті. Пов`язані з підготовкою до судового розгляду кримінального провадження питання, що передбачені ст. 315 КПК України вирішені, підготовчі дії виконані, тому перешкоди для призначення судового розгляду відсутні.

Частиною 2 статті 27 КПК України передбачені підстави, за наявності яких суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні.

Разом з тим, вік потерпілого є не тією обставиною, що входить до переліку передбачених ч. 2 ст. 27 КПК України підстав.

Крім того, суд враховує, що фактично потерпілий та його законний представник у підготовче судове засідання не з`явились, і своєї думки з цього приводу не висловлювали, в тому числі і щодо обґрунтування необхідності проведення закритого судового засідання та реальності ризику розголошення будь-яких відомостей про особу потерпілого, тому ухвалення рішення про судовий розгляд у закритому судовому засіданні у підготовчому судовому засіданні є передчасним.

Однак суд звертає увагу учасників кримінального провадження на можливість прийняття рішення за наявності для того передбачених законом підстав про здійснення у закритому судовому засіданні окремої частини судового провадження.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що судове засідання, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді, є наступним: прокурор, потерпілий, його законний представник, представник потерпілого, захисник та обвинувачений.

Представник потерпілого ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні подала цивільний позов обвинуваченого про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Обвинувачений та його захисник цивільний позов не визнали, заперечували щодо нього.

Також прокурор у підготовчому судовому засіданні заявила клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян. Клопотання обґрунтовувала наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначила, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, що свідчить про ризик можливого переховування від суду при перебуванні на волі під тягарем кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення; також обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого і свідків у цьому кримінальному провадженні, які ще не допитані в судовому засіданні, з метою зміни ним своїх показань; перешкоджати кримінальному провадженню шляхом затягування судового розгляду чи неявки до суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, зважаючи на вчинення злочину в період іспитового строку за попереднім вироком. Вважає, що жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігти вказаним ризикам.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вказав, що ризику зникнення чи переховування від суду не існує, оскільки ОСОБА_6 фактично був затриманий після того, як сам з`явився до правоохоронних органів, а не на місці чи одразу після вчинення злочину. Речі, які є предметом злочину, були вилучені не безпосередньо у ОСОБА_6 , а зовсім в іншої особи, яка зараз має статус свідка у кримінальному провадженні. Зважаючи на ці обставини, обвинувачений вину не визнає. Обвинувачений одружений, тривалий час проживає з дружиною в одному місці, що свідчить про його сталі соціальні зв`язки. Зазначив, що ОСОБА_6 є інвалідом ІІ групи, має проблеми з диханням і незадовільний стан здоров`я, проте в їхньому розпорядженні немає документів, які б підтверджували погіршення стану здоров`я обвинуваченого. Вважає, що наявність групи інвалідності сама по собі свідчить про незадовільний стан здоров`я. Обвинувачений працює на роздачі їжі в ДУ «Черкаський СІЗО», що свідчить про його позитивну поведінку. У зв`язку з викладеним просив змінити ОСОБА_6 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію і доводи захисника, просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт. Вину не визнає, вважає, що злочин не вчиняв. Зазначив, що більше 8 років проживає разом з дружиною за однією і тією ж адресою, тому переховуватись не буде. Має захворювання органів дихання, під час утримання під вартою кілька разів здоров`я погіршувалось, йому викликали бригаду медичних працівників, які надавали йому ліки, однак чи документально були оформлені такі виклики не знає, документами з цього приводу не володіє.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу або його зміну, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини відповідно до статті 178 КПК України.

Як встановлено під час підготовчого судового засідання, 02.11.2024

ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

03.11.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.11.2024 ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 02.01.2025 включно.

У подальшому, постановою керівника Черкаської окружної прокуратури у кримінальному провадженні № 0003681 від 02.11.2024 за ч. 4 ст. 186 КК України, строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 03 лютого 2025 року.

27.12.2024 ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 03.02.2025 включно.

Аналізуючи наведені в клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу ризики, суд враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, тому, перебуваючи на волі під тягарем кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки він не працює, на утриманні дітей не має, що вказує на відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків. Суд погоджується з існуванням ризику незаконного впливу на свідків та неповнолітнього потерпілого у цьому кримінальному провадженні, які, зважаючи на початковий етап судового провадження, ще не допитані в судовому засіданні, у вигляді їх залякування, підкупу чи іншим чином з метою схилити до зміни, спотворення їхніх показань або відмови від показань, які викривають дії обвинуваченого. Продовжує також залишатися істотним ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_6 , будучи раніше судимим, притягується до кримінальної відповідальності в період іспитового строку за вироком Придніпровського районного суду м.Черкаси від 03.02.2023 за ч. 1 ст. 361, ч. 4

ст. 185 КК України. Суд також бере до уваги, що ОСОБА_6 , будучи судимим, обвинувачується в тому, що вчинив новий умисний тяжкий злочин, і може продовжити свою злочинну діяльність, вчинивши новий умисний злочин, чим перешкоджати кримінальному провадженню, яке є суспільним інтересом, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім цього, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На думку суду, вказані обставини та ризики виправдовують тримання ОСОБА_6 під вартою.

Суд вважає, що заявлені обставини, на які посилався слідчий суддя при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, продовженні строку його дії, а також прокурор у своєму клопотанні, істотно не змінилися, а тому інший менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, чи забезпечити належне виконання обвинуваченим покладених на нього законом процесуальних обов`язків, а тому підстав для зміни запобіжного заходу на початковому етапі судового провадження суд не вбачає.

Разом з тим, суд вважає за можливе визначити ОСОБА_6 розмір застави при продовженні строку тримання під вартою з метою реалізації ним такого права і можливої зміни запобіжного заходу на менш суворий, та визначити у випадку її внесення наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про доцільність продовження ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який забезпечить його належну процесуальну поведінку, у зв`язку з чим клопотання прокурора слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 27, 132, 176-178, 183-184, 194, 196-199, 314-316, 369-372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0003681 від 02.11.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 126 КК України, 10 лютого 2025 року о 15:00 годині.

Судовий розгляд кримінального провадження проводити суддею одноособово у відкритому судовому засіданні у залі Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Викликати для участі у судовому засіданні: прокурора, потерпілого, його законного представника та представника, захисника та обвинуваченого.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 03 квітня 2025 року включно, з утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор», із можливістю внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 242 240 грн.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками у кримінальному провадженні.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження - після розгляду скарги апеляційним судом, якщо така не буде скасована.

Копії ухвали направити начальнику Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Повний текст ухвали буде виготовлений та оголошений 04 лютого 2025 року о 15:00 годині.

Головуючий ОСОБА_1