Справа № 496/6710/23
Провадження № 1-кп/496/119/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Маринівка, Біляївського району, Одеської області, громадянки України, яка має незакінчену початкову освіту, не працюючої, та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

15.09.2023 року о 11 год. 30 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах воєнного стану, введеного на території України 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_6 , від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із змінами, внесеними згідно з Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.8.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законами України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2119-ІХ від 15.03.2022, № 2212-ІХ від 21.04.2022, № 2263-ІХ від 22.05.2022, № 2500 - IX від 15.08.2022, №2738-ІХ від 16.11.2022, №2915-ІХ від 07.02.2023, №3057- IX від 02.05.2023, відповідно якими, продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, знаходячись у приватному будинку, розташованому на землях Авангардівскої ОТГ за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Радісне, вул. Степова, буд. 30, будучи запрошеною в гості, обрала об`єктом свого злочинного посягання майно у вигляді мобільних телефонів, що на правах власності належать ОСОБА_7 . Переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та усвідомлюючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення права власності іншої особи, ОСОБА_5 , керуючись корисливим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що її дії залишаються непоміченими сторонніми особами, скориставшись моментом, коли господар майна ОСОБА_7 заснув, шляхом вільного доступу таємно викрала з тумбочки спальної кімнати останнього три одиниці мобільних пристроїв, а саме: бувший у використанні мобільний телефон марки «Samsung А02» з серійним номером НОМЕР_1 , в корпусі блакитного кольору, у несправному стані без сім-карти, вартість якого як б/у складає 500 грн. 00 коп.; бувший у використанні мобільний телефон марки «Motorolla», ІМЕІ: НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 в корпусі чорного кольору з пошкодженим екраном, без сім-карти; вартість якого як б/у складає 2000 грн., 00 коп.; бувший у використанні мобільний телефон марки «Xiaomi А02», ІМЕІ: НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 , з серійним номером НОМЕР_6 в корпусі чорного кольору, з сім-карткою НОМЕР_7 мобільного оператора Lifecell, на рахунку якого грошові кошти відсутні, вартістю 2500 грн. 00 коп.

Після чого, ОСОБА_5 залишила місце скоєння кримінального правопорушення, отримавши можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдавши своїми протиправними діями потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 5000 гривень 00 копійок.

Будучи допитаною у судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому їй злочині визнала повністю та підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування. У вчиненому щиро розкаялася, не заперечувала проти розгляду кримінального провадження щодо неї в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Пояснила, що висновки зробила і більше такого не допустить. Викрадені речі через кілька днів повернула потерпілому.

Враховуючи те, що учасники процесу не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні ОСОБА_5 покарання, суд відповідно до ст. 66 КК України визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, є щире каяття обвинуваченої.

Обставини відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченій судом не встановлено.

Обираючи ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, яка повністю визнала себе винною у вчиненому, раніше не судимої, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітнього сина, 2024 року народження, за місце проживання характеризується позитивно, позицію потерпілого який не має жодних претензій, обставини які пом`якшують покарання: щире каяття, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено та призначає покарання у межах, встановлених санкцією ч.4 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про можливість та доцільність виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства і досягне мети при призначенні їй покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням із покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченої запобіжний захід не обирався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно неї запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченої запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні - відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Враховуючи, що арештоване майно не підлягає конфіскації за вироком, суд вважає за можливе накладений арешт скасувати.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

Речових докази підлягають поверненню за належністю власнику.

Керуючись ст.ст. 349, 366 - 371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якщо вона протягом іспитового строку тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 , з випробувальним строком обчислювати з моменту проголошення вироку суду 14.01.2025 року.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 21.09.2023 року по справі №496/6480/23 провадження№ 1-кс/496/1935/23 скасувати.

Речові докази: телефон марки «Samsung» в корпусі блакитного кольору, без сім-карти; мобільний телефон марки «Motorolla» ІМЕІ: НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 в корпусі чорного кольору, без сім-карти та мобільний телефон марки «Xiaomi А02» ІМЕІ: НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 , з серійним номером НОМЕР_6 залишити за належністю власнику ОСОБА_7 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку з врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1