Справа №760/1521/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , захисника - ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , прокурора - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000269 від 18.08.2023, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000269 від 18.08.2023.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим управлінням ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000269 від 18.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

26.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Ухвалою від 27.09.2024 слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 задовольнила клопотання сторони обвинувачення та застосувала до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 23.11.2024 включно.

22.11.2024 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою задоволено та продовжено підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 26.12.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24.12.2024 клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою задоволено та продовжено підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 26.01.2025 включно.

На думку адвоката існують підстави для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід, оскільки:

- відсутні належні та допустимі докази, які б обґрунтовували підозру ОСОБА_4 поза розумним сумнівом;

- відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, для застосування найсуворішого запобіжного заходу, пов`язаного з триманням під вартою;

- ОСОБА_4 має серйозні захворювання (артеріальна гіпертензія ІІ ст., нестенозуючий атеросклероз БЦА, аутоімунний тиреоїдит (вузловий зоб І ст), гіпотиреоз середньої важкості) та у зв`язку з цим потребує постійного кваліфікованого нагляду та лікування. Лук`янівське СІЗО, в якому утримується ОСОБА_4 , не може забезпечити йому належний рівень медичної допомоги, продовження перебування під вартою загрожує життю та здоров`ю ОСОБА_4 ;

- має стійкі соціальні зв`язки в Україні, є громадянином з активною життєвою позицією, позитивно характеризується. ОСОБА_4 є засновником ТОВ «Мікс Маркет», яке за період 2022-2024 сумарно сплатило до державного та місцевого бюджетів податків та обо`язкових платежів на суму понад 200 млн грн. Разом з тим, зазначено, що на його утриманні перебуває матір ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка не здатна до самообслуговування та хронічно хворіє судинною деменцією на тлі дисциркуляторної гіпертонічної енцифілопатії з повторюваними епізодами потьмарення свідомості, органічний афективний розлад з параноїчними включеннями. Вірогідна деменція при хворобі Альцгеймера, гіпертонічна хвороба ІІ ступеня.

З огляду на вказане, адвокат звертається до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу.

В судовому засіданні адвокат та підозрюваний ОСОБА_4 підтримали клопотання, просили задовольнити та змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом чи про зміну способу їх виконання.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний, крім передбачених ст. 177 КПК України ризиків, оцінити у сукупності інші обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у інкримінованому правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків та низку інших факторів, які мають суттєве значення для застосування певного запобіжного заходу.

Вищевикладене, а також тлумачення норм ст.ст.177, 194 КПК України у їх системному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК України приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо зміни запобіжного заходу оцінка зібраних доказів має спрямовуватися не на досягнення твердого переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

При цьому, відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 201 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Поряд з цим, частиною 5 ст. 201 КПК України конкретизовано, що слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

В судовому засіданні встановлено, що клопотання захисника про зміну запобіжного заходу подано пізніше ніж 30 днів після застосування запобіжного заходу (Ухвала слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27.09.2024 у справі №760/24072/24), відповідно до ч.5 ст.201 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні зазначав про те, що стороною захисту не витриманий строк звернення до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу, оскільки останній становить менше ніж 30 днів, вважаючи, що відлік строку починається з дати постановлення ухвали про продовження строку запобіжного заходу від 28.01.2025 (справа №760/1582/25), посилаючись на аналогію закону, однак думка прокурора з цього приводу є хибною виходячи з наступного.

В даному випадку неможливе застосовування аналогії закону в рамках ст. 201 КПК України, оскільки визначений повний та виключний перелік ухвал, а саме: "30 днів з дня постановлення ухвали про:

1.застосування запобіжного заходу;

2.зміну запобіжного заходу;

3.відмову у зміні запобіжного заходу."

Тобто законодавець передбачив лише вищевказані ухвали і не вказав ухвалу про продовження строку запобіжного заходу, запобігаючи ймовірному обмеженню сторони захисту в реалізації своїх прав, та попереджуючи неприпустимість позбавлення можливості сторони захисту на реалізацію права передбаченого ст.201 КПК України. Оскільки кримінально-процесуальний закон не встановлює заборони прокурору звертатися із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою кожні 30 діб, що фактично позбавить підозрюваного можливості передбаченої ст.201 КПК України на реалізацію свого права звернення до слідчого судді із клопотанням про зміну запобіжного заходу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано ухвалою слідчого судді від 27.09.2024, надалі ухвалами слідчих суддів від 22.11.2024, 24.12.2024, 28.01.2025 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою постановлена 27.09.2024, а сторона захисту звернулася з клопотанням про зміну запобіжного заходу 20.01.2025 та у ньому зазначені нові обставини, які не були предметом розгляду під час застосування запобіжного заходу слідчим суддею, з огляду на викладене клопотання повністю відповідає вимогам ч. 5 ст. 201 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000269 від 18.08.2023, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 111-2 КК України.

Відповідно до фабули, внесеної до Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що отримано інформацію щодо створення реальної загрози національним інтересам, національній безпеці, суверенітету та територіальній цілісності України з боку громадян України ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які перебуваючи у змові із невстановленими особами, які проживають на території Київської області, вчиняють дії спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням шляхом підготовки та/або передачі матеріальних ресурсів чи інших активів. В ходу досудового розслідування у рамках кримінального провадження №0000269 встановлено, що громадянка України ОСОБА_4 набула майно в особливо великому розмірі, щодо якого свідчать фактичні обставини про його одержання злочинним шляхом, здійснює розпорядження вказаним майном, а також вчиняє дії спрямовані на приховування, маскування походження такого майна.

26.09.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянину України, уродженцю м. Луганськ, з вищою освітою, одруженому, пенсіонеру, раніше не судимому, який є засновником ТОВ «МІКС МАРКЕТ», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та який проживає за адресою ВПО: АДРЕСА_2 повідомлено про підозру у вчиненні ним:

- пособництва державі-агресору, а саме умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), вчинених громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільного збору, підготовки, передачі матеріальних ресурсів та інших активів у вигляді грошових коштів, представникам збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

На виконання вимог п.п. 8, 9, 10 ч. 1 ст. 178 КПК України в ході розгляду клопотання відомостей про наявність у підозрюваного судимостей не встановлено. Даних про застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів не надано, як і відомостей про повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27.09.2024 у справі №760/24072/24 застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 23.11.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22.11.2024 у справі №760/29399/24 продовжено строк дії, обраного підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі, в межах строку досудового розслідування, тобто до 26.12.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.12.2024 у справі №760/32819/24 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000269, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 серпня 2023 року, за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України, до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 26 січня 2025 року.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24.12.2024 у справі №760/32755/24 продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 26 січня 2025 року включно.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28.01.2025 у справі №760/1582/25 продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 24.03.2025 включно.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_4 є пенсіонером УСБ України.

Згідно з довідкою від 22.09.2022 №3006- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вбачається, що ОСОБА_4 є внутрішньо переміщеною особою.

Відповідно до консультативного висновку ендокринолога від 15.11.2024 вбачається, що ОСОБА_4 має діагноз: аутоімунний тиреоїдит (вузловий зоб І ст.). Гіпотиреоз середньої важкості в стані декомпенсації.

Окрім цього, в матеріалах справи наявний висновок кардіолога від 15.11.2024, консультативний висновок невролога від 16.10.2023, консультативний висновок невролога від 25.09.2023, консультативний висновок ендокринолога від 28.09.2023, консультативний висновок кардіолога від 25.09.2023.

Відповідно до листа Київської міської медичної частини Філії державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області Міністерства юстиції України від 05.02.2025 №124КММЧ/КИ-25 вбачається, що з моменту прибуття до ДУ «Київський слідчий ізолятор» 30.09.2024 ОСОБА_4 неодноразово був обстежений. За результатами обстежень вказано, що стан здоров`я ОСОБА_4 відповідає перебігу наявних хронічних захворювань. Потребує постійного прийому замісної терапії (L-тироксину) та гіпотензивних препаратів.

Як вбачається із документів, долучених до клопотання, ОСОБА_4 під час перебування у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» проходив обстеження у Медичному центрі «Універсальна клініка «Оберіг» (лист від 11.11.2024 вих. №246).

Серед іншого, до матеріалів клопотання додано медичну документацію відносно ОСОБА_7 , з якої вбачається, що остання має діагнози: гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба серця без (застійної) серцевої недостатності; хронічна ішемічна хвороба серця, неуточнена; порушення провідності, неуточнене; судинна деменція на тлі дисциркуляторної гіпертонічної енцефалопатії з повторюваними епізодами потьмарення свідомості, органічний афективний розлад з параноїдними включеннями; вірогідна деменція при хворобі Альцгеймера. Окрім цього, наявний висновок №3 про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі.

Щодо репутації підозрюваного відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя зазначає, що даних про негативної репутації підозрюваного в ході судового розгляду клопотання слідчому судді не надано. При цьому ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання. Так, об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Тетріс Холл 2» надано лист від 14.10.2024 вих. №169-10/24 «Щодо характеристики відносно співвласника багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 », в якому ОСОБА_4 позитивну характеристику.

14.07.1984 між ОСОБА_4 та ОСОБА_11 (після реєстрації шлюбу - ОСОБА_12 ) було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції, серії НОМЕР_2 .

02.07.1993 у подружжя народився син - ОСОБА_13 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 .

Відповідно до довідки директора ТОВ «МІКС МАРКЕТ» від 16.01.2025 загальна сума сплачених ТОВ «МІКС МАРКЕТ» податків та обов`язкових платежів за період 2015-2024 складає 561,8 млн грн. Станом на 01.01.2025 товариство не має податкового боргу зі сплати податків.

З наданих документів встановлено, що ОСОБА_4 є учасником:

- Товариства з обмеженою відповідальністю «СХІДНІ РЕСУРСИ» (засновник разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 );

- Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ КАР» (засновник разом з ОСОБА_8 );

- Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАКК» (засновник разом з ОСОБА_4 ).

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що на даному етапі матеріали кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, а відтак і про обґрунтованість застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відтак, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження в їх сукупності слідчим суддею встановлено, що зазначені у клопотанні обставини підозри підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

При вирішенні клопотання слідчий суддя окрім обсягу підозри та суворості покарання, яке загрожує, враховує встановлені в судовому засіданні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та дані про особу підозрюваного, яка має визначене місце проживання, має незадовільний стан здоров`я, хворіє на низьку хронічних захворювань, має на утриманні матір ОСОБА_7 , яка потребує постійного догляду, характеризується виключно з позитивної сторони.

Так, зі спливом часу сторона обвинувачення повинна надати більш переконливих аргументів, в той час, таких аргументів стороною обвинувачення в судовому засіданні слідчому судді надано не було.

Факти та обставини, викладені стороною захисту підтверджуються наданими стороною захисту матеріалами та не спростовані стороною обвинувачення.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 26 червня 1991 р. у справі «Летельє проти Франції» «попереднє затримання не має передувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку».

Відповідно до рішення ЄСПЛ по справі "Ноймайстер проти Австрії" позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (див. рішення від 23 вересня 2008 р. у справі «Вренчев проти Сербії» (Vrenсev v. Serbia), заява № 2361/05, п. 76).

Слідчий суддя зазначає, що вимоги абзацу 8 ч. 4 ст. 183 КПК України не є імперативними та визначають право суду під час дії воєнного стану при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Законодавець закріпив дискрецію слідчого судді, суду під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за ч. 6 ст. 176 Кодексу не визначати або визначати розмір застави з урахуванням підстав та обставин, установлених статтями 177, 178 Кодексу.

Дане твердження узгоджується із рішенням КСУ (Другий сенат) № 7-р(ІІ)/2024 від 20 червня 2024 року.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що захисником доведено необхідність зміни запобіжного заходу, а прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатен забезпечити належної поведінки підозрюваного, у зв`язку із чим клопотання підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Водночас, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статями 109-111-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України. В той же час, прокурором не доведено обставин, які давали підстави не визначати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, а лише зроблено посилання на вказану норму закону.

Відтак, слідчий суддя, при розгляді клопотання, враховуючи вік підозрюваного, його стан здоров`я, сімейний стан, наявність позитивної характеристики, можливість забезпечення виконання обов`язків приходить до висновку про необхідність визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 4 та п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, розмір застави визначається у таких межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких умов, слідчий суддя вважає, що розмір застави, визначений підозрюваному ОСОБА_4 повинен у повній мірі гарантувати виконання покладених на нього обов`язків. Цей розмір має бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від порушення встановлених процесуальними нормами та/або покладених судом на нього обов`язків, забезпечувала його належну процесуальну поведінку, та не була надмірною. Водночас, слідчий суддя також враховує, що застава може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною та/або юридичною особою (заставодавцем), що передбачено ч. 2 ст. 182 КПК України.

Зважаючи на тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_4 , обставини кримінального правопорушення та відомості про підозрюваного, його матеріальний стан, слідчий суддя вважає, що розмір застави, який належить визначити підозрюваному має бути встановлений в межах, передбачених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме: 600 (шістсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 816 800 (один мільйон вісімсот шістнадцять тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, такий розмір є виправданим за наявних обставин, а тому може бути застосований.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя враховує не лише обсяг повідомленої підозри, а також і правові позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до яких розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гафа проти Мальти»).

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та вважає за необхідне змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою, без визначення розміру застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, який з урахуванням усіх обставин кримінального провадження, та обсягу підозри, даних про особу підозрюваного, здійснений обсяг процесуальних дій, що свідчать про зменшення встановлених ризиків зі спливом часу, на переконання слідчого судді буде достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також ймовірності вчинення іншого кримінального правопорушення.

Оскільки, слідчим суддею вирішено застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, то у разі внесення застави в розмірі, визначеному цією ухвалою, на нього слід покласти також обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КК України.

Слідчий суддя приходить до висновку, що вказані обов`язки, у разі внесення застави, здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не зашкодять інтересам досудового розслідування.

Зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного строком на два місяці з моменту внесення застави, згідно положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 201 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000269 від 18.08.2023 - задовольнити частково.

Змінити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави на запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування із визначенням застави у розмірі 600 (шістсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 816 800 (один мільйон вісімсот шістнадцять тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язків - 2 місяці з моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави у розмірі, визначеному судом, в межах строку досудового розслідування.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

У разі внесення застави копію ухвали направити до ІНФОРМАЦІЯ_3 для застосування електронного засобу контролю та роз`яснення підозрюваному правил користування пристроєм, техніки безпеки поводження з ним та наслідків його зняття або неправомірного втручання в його роботу з метою ухилення від контролю.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваною, її захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1