Справа № 643/1377/25
Провадження № 1-кс/643/542/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2025 Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Московського ВП ГУ НП у Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000766 від 22.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, у якому просить з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення накласти арешт на транспортний засіб TOYOTA RAV-4 HYBRID, державний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , рік випуску ТЗ:2019, який належний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження, та розпорядження.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, - службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 перебуваючи на посаді виконавчого директора ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ВЕКТОРБУД ДЕВЕЛОП» неналежно виконував свої службові обов`язки під час виконання будівельних робіт за бюджетні кошти, що призвело до безпідставної сплати Департаментом житлово-комунального господарства Харківської міської ради грошових коштів у сумі 721117, 62 грн., внаслідок чого інтересам територіальної громади м. Харкова в особі Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради спричинено тяжкі наслідки.

Органом досудового слідства до Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради скеровано лист, щодо встановлення позиції останніх до вказаних подій, та заявлення позову про відшкодування завданої шкоди.

Згідно витягу інформаційної системи АМТ «НАІС» ОСОБА_4 на праві приватної власності належить автомобіль TOYOTA RAV-4 HYBRID, державний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , рік випуску ТЗ: 2019.

Слідчий зазначає, що за умови відсутності чіткої правової позиції сторони якій заподіяно збитки та не заявлення відповідного позову, відповідна позовна заява, в межах представництва інтересів держави, буде заявлена процесуальними керівником. З метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, необхідно накласти арешт на транспортний засіб належний ОСОБА_4 , оскільки незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, чи зволікання у його застосуванні, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, а вартість такого майна співрозмірна до заподіяних збитків.

У судове засідання прокурор не з`явилась, надала заяву у якій просила розгляд клопотання проводити за її відсутності, клопотання підтримала, просила задовольнити.

Від захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 надійшли заперечення на клопотання, у яких посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність підстав для накладення арешту, просив відмовити у задоволенні клопотання. Вказав, що майно про арешт якого клопоче слідчий не є речовим доказом у кримінальному провадженні, санкція статті, яка інкримінована його підзахисному не передбачає покарання у виді конфіскації майна чи застосування спеціальної конфіскації, цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Згідно із ч. 4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, а також заперечення захисника, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1, п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із яких є арешт майна.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням (ч.3 ст.132 КПК України).

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вказані норми закону та доводи сторін кримінального провадження слідчий суддя зазначає, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України є обґрунтованою до даної стадії процесу. При цьому, слідчий суддя погоджується з доводами захисника про те, що відсутні будь-які передбачені КПК України підстави для арешту майна.

Оскільки стороною обвинувачення не доведено необхідності накладення арешту, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні даного клопотання.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Московського ВП ГУ НП у Харківській області ОСОБА_3 про накладення арешту на транспортний засіб TOYOTA RAV-4 HYBRID, державний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , рік випуску ТЗ: 2019, який належний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1