Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/204/2025 Справа № 641/178/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря- ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0001441 від 03.11.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, із середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.357, ч. 4 ст. 185 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 23.10.2023 в денний час доби, більш точний час встановити не виявилось можливим, перебував поблизу будинку 3 по вулиці Чорноморській у місті Харкові, де на землі побачив банківську карту АТ «ОЩАДБАНК» з № НОМЕР_1 , яка є іменною та належить потерпілій ОСОБА_6 .

У цей час у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел направлений на незаконне привласнення вказаної банківської картки АТ «ОЩАДБАНК» з безконтактним чіпом, що відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про інформацію», ст.ст.1 і 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошових коштів в Україні» та ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» відповідає визначенню поняття «офіційний документ» та є його різновидом.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел направлений на привласнення офіційного документа, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконно особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, незаконно привласнив вказану банківську картку «ОЩАДБАНК» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 .

Після вказаних дій, ОСОБА_5 , покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився вказаною банківською карткою на власний розсуд, а саме, за допомогою технології безконтактного платежу «Pay pass» здійснив ряд банківських операцій, при цьому таємно викрав грошові кошти з банківської картки «ОЩАДБАНК», що належить ОСОБА_7 .

Крім того, ОСОБА_5 , 23.10.2023 у період дії воєнного стану, поширеного на території України, будучі обізнаним про Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-I від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», попередньо незаконно привласнивши банківську картку АТ «ОЩАДБАНК» з реквізитами № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , вирішив таємно заволодіти грошовими коштами, які перебувають на розрахунковому рахунку вказаної банківської картки.

Цього ж дня, в період часу з 13 год. 06 хв. по 17 год. 18 хв., ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення належних ОСОБА_6 грошових коштів, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, розуміючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, достовірно знаючи що згідно з умовами використання банківських карток АТ «ОЩАДБАНК» при безконтактному розрахунку без введення пін-коду можлива оплата товару лише на невеликі грошові суми, направився до аптеки за адресою: м. Харків, вул. Чорноморська, б. 5, де, використовуючи банківську картку АТ «ОЩАДБАНК» з реквізитами № НОМЕР_1 з безконтактним чіпом, яка належить потерпілій ОСОБА_6 , таємно, без відома останньої, здійснив ряд розрахунків вказаною банківською карткою за придбання лікарських засобів на загальну суму 240,00 грн, після чого попрямував до ТОВ РОДОНІТ-Р магазину Посад за адресою: м. Харків, вул. Мухачова, б. 10, де, використовуючи банківську картку АТ «ОЩАДБАНК» з реквізитами № НОМЕР_1 з безконтактним чіпом, яка належить потерпілій ОСОБА_6 , таємно, без відома останньої, здійснив ряд розрахунків вказаною банківською карткою за придбання продуктів харчування на загальну суму 2197,00 грн., після чого попрямував до піцерії Буфет за адресою: м. Харків, вул. Чорноморська, б. 3, де, використовуючи банківську картку АТ «ОЩАДБАНК» з реквізитами № НОМЕР_1 з безконтактним чіпом, яка належить потерпілій ОСОБА_6 , таємно, без відома останньої, здійснив ряд розрахунків вказаною банківською карткою за придбання їжі швидкого приготування на загальну суму 230,00 грн., після чого попрямував до ТОВ РОДОНІТ-Р магазину Посад за адресою: м. Харків, вул. Мухачова, б. 2, де, використовуючи банківську картку АТ «ОЩАДБАНК» з реквізитами № НОМЕР_1 з безконтактним чіпом, яка належить потерпілій ОСОБА_6 , таємно, без відома останньої, здійснив ряд розрахунків вказаною банківською карткою за придбання продуктів харчування на загальну суму 1003,80 грн., після чого попрямував до торговельного кіоску ТОВ АГРОМОЛ КОМПАНІ за адресою: м. Харків, вул. Мухачова, б. 3, де, використовуючи банківську картку АТ «ОЩАДБАНК» з реквізитами № НОМЕР_1 з безконтактним чіпом, яка належить потерпілій ОСОБА_6 , таємно, без відома останньої, здійснив ряд розрахунків вказаною банківською карткою за придбання продуктів харчування на загальну суму 418,00 грн.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 4088,80 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, розкаявся в скоєному, погодився із кваліфікацією вчинених ним кримінальних правопорушень та обставинами ,які викладені в обвинувальному акті, а також зазначив що заподіяна ним матеріальна шкода , ним була відшкодована потерпілій.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_5 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєних обвинуваченим кримінальних правопорушень (злочинів), пояснюють мотиви скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності та згоду на розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Також, суду була надана розписка потерпілої про отримання від обвинуваченого суми заподіяної їй матеріальної шкоди , де також просила призначити покарання обвинуваченому не пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи, що ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі, не оспорював обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 357 КК України, а саме: привласнення офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів та за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в добровільному порядку пройшов курс лікування від алкоголізму.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є його щире каяття та відшкодування шкоди потерпілій.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Прокурор в судових дебатах вказав, що вважає за доцільне обрати відносно обвинуваченого міру покарання пов`язану з позбавленням волі, із застосування ст. 75 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Частиною 1 ст.69-1 КК України встановлено, що за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 357, ч.4 ст.185 КК України у межах санкції статей, за якими останній обвинувачується та у зв`язку з тим, що обвинувачений скоїв декілька кримінальних правопорушень, ні за одне із яких він засуджений не був, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання за правилами ч.1 ст. 70 КК України, та остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, з подальшим звільненням його від відбування покарання з випробуванням, вважаючи можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов та процесуальні витрати у справі відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст. 357 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 ( ОДИН ) рік.

-за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5( П`ЯТЬ) років.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5( П`ЯТЬ ) років.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 (ТРИ) роки, зобов`язавши згідно вимог ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

- Диск з відеозаписом з камер відеоспостереження від 23.10.2023 магазинів «Посад», що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Мухачова, 10 , а також за адресою : м.Харків, вул. Мухачова, 2 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

- банківську картку Ощад Банк № НОМЕР_1 , що передана на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 вважати повернутою за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1