Справа № 346/1439/25
Провадження № 1-в/346/149/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , секретарка судових засідань: ОСОБА_2 , за участю засудженого ОСОБА_3 , його захисниці ОСОБА_4 та представника колонії ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, подання начальника Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)»: ОСОБА_6 про встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянина України; місце народження та проживання: АДРЕСА_1 ),

по кримінальному провадженню в якому ОСОБА_3 Косівським районним судом Івано-Франківської області від 08.02.2000 року визнанно винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.94 КК України (1963 року прийняття) та призначено покарання у виді позбавлення волі 12 років, а також по кримінальному провадженню, в якому ОСОБА_3 вироком Апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 березня 2008 року (який набрав законної сили 22 листопада 2008 року) визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України та призначено покарання у виді 18 років позбавлення волі, а остаточне покарання за сукупністю вироків, на підставі статті 71 КК України визначено у виді позбавлення волі строком на 18 років і 6 місяців, а ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 27.01.2016 року ОСОБА_3 зараховано у строк відбуття покарання період попереднього ув`язнення з 19.07.1999 по 01.03.2000 та з 18.12.2007 по 22.07.2008, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

в с т а н о в и в :

21 березня 2025 року, на розгляд Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшло вказане подання, яким ОСОБА_7 просив встановити адміністративний нагляд відносно ОСОБА_3 та встановити йому такі обов`язки і обмеження: заборонити вихід з будинку або квартири (за місцем свого проживання) в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби; заборонити відвідувати ресторани, кафе та бари; заборонити виїзд за межі адміністративних меж населеного пункту обраного місця проживання, без письмового дозволу відповідного органу Національної поліції; реєструватись в органах Національної поліції чотири рази на місяць.

Аргументи виправної колонії. Підтримали подання в повному обсязі.

Аргументи ОСОБА_3 В судовому засіданніна неодноразові пропозиції головуючого надати будь-які пояснення чи прокоментувати будь-які докази, не виявив бажання цього зробити, проте підтримував свою захисницю.

Аргументи захисниці. Вказувала, що клопотання може бути задоволено, але тільки частково. Зокрема, строк адміністративного нагляду не може бути більшим ніж 6 місяців, а на самого засудженого можна покласти обов`язки тільки щодо: заборони виїзду за межі адміністративних меж населеного пункту обраного ним місця проживання, без письмового дозволу відповідного органу Національної поліції; та реєстрації в органах Національної поліції чотири рази на місяць.

Оцінка суду щодо фактів.

Вироком Косівського районного суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2000 року (який набрав законної сили 01 березня 2000 року) визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.94 КК України та призначено покарання у виді 12 років позбавлення волі з відбуттям міри покарання у виправно-трудовій колонії посиленого режиму (а.с.8-9 том І особової справи). При цьому, свою вину ОСОБА_3 не визнав.

Вироком Апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 березня 2008 року (який набрав законної сили 22 листопада 2008 року) визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України та призначено покарання у виді 18 років позбавлення волі, а остаточне покарання за сукупністю вироків, на підставі статті 71 КК України визначено у виді позбавлення волі строком на 18 років і 6 місяців (а.с.23-30 том І особової справи). При цьому вказаний злочин було вчинено ОСОБА_3 після 22 години, а свою вину він визнав тільки частково.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 27.01.2016 року ОСОБА_3 зараховано у строк відбуття покарання період попереднього ув`язнення з 19.07.1999 по 01.03.2000 та з 18.12.2007 по 22.07.2008, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.с.54 том І особової справи).

Під час відбування покарання 27.12.2007 року, 31.10.2008 року, 24.12.2008 року, 22.02.2010 року, 25.06.2010 року,01.04.2011 року, 02.04.2011 року 16.05.2011 року,04.08.2011 року, 07.11.2011 року, 25.01.2012 року, 24.03.2012 року, 31.03.2012 року, 12.05.2012 року,29.12.2012 року, 18.01.2013 року, 11.03.2013 року, 16.03.2013року, 26.04.2013 року, 12.01.2015 року, 22.07.2016 року, 11.01.2017 року застосовувались заходи стягнення у виді попередження, догани, сурової догани, 15 діб карцеру, 3 міс. ОК, 7 діб карцеру, 5 діб карцеру, які на даний час не погашено (а.с. 122, 210,217,219,228,240,246 том 1 особової справи 26, 29,32,38,112,124,137, том 2 особової справи, а.с. 108,119-121,131,144,145 149 том 3 особової справи).

Однак останні два дисциплінарні стягнення, які мали місце 03.09.2024 та 09.01.2025 за зберігання заборонених предметів та порушення форми одягу встановленого зрака, не погашені (а.с.5 судової справи).

Разом з цим 25.10.2014 року, 10.12.2014 року, 30.06.2015 року, 06.01.2016 року, 01.07.2016 року, 05.01.2017 року, 30.06.2017 року, 04.10.2017 року, 05.07.2018 року, 12.10.2018 року, 22.01.2019 року, 09.04.2019 року, 05.07.2019 року, 09.01.2020 року, 03.04.2020 року, 06.07.2020 року, 09.10.2020 року, 05.01.2021 року, 07.04.2021 року, 05.07.2021 року, 07.10.2021 року, 05.04.20022 року, 05.01.2023 року, 07.07.2023 року, 08.01.2024 року, 08.04.2024 року та 04.07.2024 року було накладено заохоченння у вигляді подяк за сумлінну поведінку та добросовісне відношення до робіт (а.с 66 том 1 особової справи а.с.52,76,85,109,134,146,150,160,164,169,176, 180,185,201,213,220,224,228,232,236,240,245 том 2 особової справи, а.с.1,38,69,92, том 3 особової справи).

Разом з цим за змістом характеристики засудженого, затвердженої начальником колонії 06 березня 2025 року, оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_3 оцінюється як середня, а ризик ймовірної небезпеки для суспільства є високий (а.с.2-4 характеристика).

Оцінка суду по суті подання.

Відповідно до частини першої статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що право на свободу та особисту недоторканність є одним з визначальних та фундаментальних конституційних прав людини. Наявність свободи у особи є однією з передумов її розвитку та соціалізації; право на свободу передбачає можливість вибору своєї поведінки з метою вільного та всебічного розвитку, самостійно діяти відповідно до власних рішень і задумів, визначати пріоритети, робити все, що не заборонено законом, безперешкодно і на власний розсуд пересуватися по території держави, обирати місце проживання тощо; право на свободу означає, що особа є вільною у своїй діяльності від зовнішнього втручання, за винятком обмежень, які встановлюються Конституцією та законами України (абзац третій підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011; абзац другий підпункту 2.3 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016).

Обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи і не порушувати сутнісний зміст такого права (абзац третій підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016).

В силу статті 1 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд - це система тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, що здійснюються органами Національної поліції. І з огляду на перелік цих заходів, які встановлені статтею 10 цього ж закону, їх застосування дійсно пов`язано з обмеженням свободи людини.

А відповідно до вимог пункту «б» статті 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.

При цьому суд враховує, що згідно з положеннями статті 2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

Встановлені судом обставини прямо вказують на те, що ОСОБА_3 був засуджений за два умисні особливо тяжкі злочини, передбачені статтею 94 КК України, редакції 1963 року (умисне вбивство) та п.13 ч.2 ст.115 КК України (умисне вбивство особою, яка раніше вчинила вбивство).

І його поведінка під час відбування ним покарання, конкретні вказані вище і перераховані судом порушення режиму відбування покарання, теж прямо вказують на те, що він дійсно вперто не бажає стати на шлях виправлення і залишається небезпечним для суспільства (ризик чого оцінено як високий) При цьому його поведінка має постійний і триваючий характер, з самого початку відбуття ним покарання, за виключенням періоду до звільнення. І допущені ним порушення суд не вважає дрібними, зважаючи на їх суть, кількість і тривалість.

Разом з цим, засуджений не визнав своєї вини у жодному вчиненому ним злочині, ні під час судовий розглядів його справ, ні під час даного судового провадження, як жаль з приводу того, що він накоїв.

Тому суд погоджується із тим, що ОСОБА_3 слід встановити адміністративний нагляд (тобто, систему тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за його поведінкою, з метою здійснення виховного впливу на нього).

Разом з цим, подання представника колонії не містить належного обґрунтування доцільності застосування до ОСОБА_3 всіх заявлених у поданні обов`язків та обмежень (тобто, конкретних визначених колонією заходів), як це передбачено частиною 1 статті 5 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі».

Тому з урахуванням особи ОСОБА_3 та відсутності належного обґрунтування застосування всіх заявлених обмежень його свободи, суд вважає, що подання колонії слід задовольнити частково. Зокрема, шляхом встановлення відносно ОСОБА_3 таких обмежень: заборонити виходити з будинку (квартири), за обраним місцем проживання, в період часу з 22 години однієї доби по 06 годину наступної доби (оскільки другий свій злочин він вчинив саме після 22 години); заборонити виїзд в особистих справах за межі міста (чи району у випадку проживання у населеному пункті, який не відноситься до міста) без дозволу органу Національної поліції за обраним місцем проживання; зобов`язати реєструватись в органі Національної поліції за обраним місцем проживання чотири рази на місяць, до закінчення терміну нагляду. Вказані обмеження є пропорційним втручанням у його свободу пересування, зважаючи на його поведінку та доведені вище обставини, вони переслідують легітимну мету та передбачені законом. А у покладенні інших обов`язків та обмежень, суд не бачить доцільності. Що стосується строку застосування таки обмежень, то період в один рік буде достатнім для застосування таких обмежень для досягнення вказаної вище мети.

Отже, керуючись Конституцією України, КПК України та Законом України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», суд

в и р і ш и в :

Подання начальника Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)»: ОСОБА_6 про встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_3 задовольнити частково.

Встановити ОСОБА_3 адміністративний нагляд, строком на 1 (один) рік, з дня оголошення йому цієї постанови у день його звільнення.

Застосувати до ОСОБА_3 , протягом строку адміністративного нагляду, такі обмеження: заборонити виходити з будинку (квартири), за обраним місцем проживання, в період часу з 22 години однієї доби по 06 годину наступної доби; заборонити виїзд в особистих справах за межі міста (чи району у випадку проживання у населеному пункті, який не відноситься до міста) без дозволу органу Національної поліції за обраним місцем проживання; зобов`язати реєструватись в органі Національної поліції за обраним місцем проживання чотири рази на місяць.

У задоволенні подання в іншій частині відмовити.

Постанова може бути оскаржена в установленом законом порядку.

Повний текст виготовлено 02.04.2025 року.

Головуючий суддя : ОСОБА_1