09.12.2024
УХВАЛА

іменем України

Справа № 642/6655/24

Провадження №1-кп/642/694/24

09 грудня 2024 року

м. Харків

Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м.Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000291 від 04.08.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов?янськ Донецької області, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, СПД ФОП, який офіційно зареєстрований у статусі ВПО за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

в с т а н о в и в:

В провадженні судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 перебуває обвинувальний акт у кримінальному №0000291 від 04.08.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив усне клопотання про повернення прокурору обвинувального акта, посилаючись на те, що обвинувальний акт, поданий до суду, не відповідає вимогам ст. 291 КПК України та на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України повинен бути повернутий прокурору. Зазначив, що кримінальна справа сфабрикована та не відповідає реальним фактам, які мали місце. Які саме недоліки містяться в обвинувальному акті, не зазначив.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника.

Прокурор зазначила, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України та немає підстав для його повернення.

Потерпілий ОСОБА_4 заперечував проти повернення обвинувального акту прокурору.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього додатки, суд приходить до наступного висновку.

Так, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Тобто суд має право, а не обов`язок прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, що узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 26.06.2018 у справі № 520/8135/15-к.

Положеннями ст. 291 КПК України визначено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акту. Повернення обвинувального акту прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції, допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Як вбачається з вимог ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Пункт 5 ч. 2 ст. 291 КПК України визначає, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Тобто кримінальне процесуальне законодавство вимагає зазначення в обвинувальному акті зокрема трьох складових щодо висунутого обвинувачення, а саме: 1) фактичних обставин кримінального правопорушення (фабули обвинувачення); 2) правової кваліфікації (формули обвинувачення); 3) формулювання обвинувачення.

Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) є правовою моделлю кримінального правопорушення, фактичною вказівкою на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому. Вказане твердження узгоджується із позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 24.11.2016 (№ 5-328кс16).

Аналіз положень п. 13 ч. 1 ст. 3, ч. 4 ст. 110, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України дає підстави стверджувати, що визначення способу та обсягу викладу фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті та формулювання обвинувачення належить до дискреційних повноважень прокурора.

Водночас саме прокурор уповноважений затверджувати чи відмовляти в затвердженні обвинувального акта, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акта, самостійно складати обвинувальний акт, звертатись з ним до суду та надалі підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати останнє або висувати додаткове обвинувачення в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України (ч. 4 ст. 22, п. 13, 14, 15 ч. 2 ст. 36 КПК України).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 03.07.2019 у справі № 273/1053/17, положення Кримінального процесуального кодексу України не наділяють суд повноваженнями до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 вбачається, що обвинувальний акт містить всі відомості, передбачені ст.291 КПК України.

Можливі недоліки, суперечності фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правової кваліфікації інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сформоване прокурором обвинувачення в обвинувальному акті буде предметом судового розгляду, в ході якого кожна сторона має можливість відстоювати свою правову позицію. Завдання суду є створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Таким чином, судом не встановлено допущення органом досудового розслідування порушень вимог кримінального процесуального закону під час подання до суду обвинувального акту, який відповідає вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, за своєю формою та змістом, разом із долученими до нього додатками.

Фактичні обставини, а також формулювання обвинувачення, викладені в обвинувальному акті так, як були встановлені під час досудового розслідування.

Повернення обвинувального акта прокурору із вказівкою на зміну викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації останнього та формулювання обвинувачення порушить загальні засади кримінального провадження, зокрема диспозитивність, змагальність та може розцінюватись як втручання суду в формулювання висунутого обвинувачення чи як прояв обвинувального ухилу суду.

Суд вважає, що зазначені в обвинувальному акті фактичні обставини у своїй сукупності дають уявлення щодо обставин кримінального правопорушення, а також можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою. Сформульоване обвинувачення в достатній мірі інформує обвинувачених як про підстави обвинувачення, так і про його характер.

Підготовче судове засідання в судовому провадженні є самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якої є визначення судом можливості на законних підставах призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

У підготовчому судовому засіданні суд не надає оцінки обставинам, зазначеним в обвинувальному акті, а лише вирішує питання чи обвинувальний акт відповідає вичерпним вимогам Кримінального процесуального кодексу України та чи не містить він недоліків, які б перешкоджали призначенню на його підставі судового розгляду.

Питання встановлення наявності чи відсутності складу певного кримінального правопорушення у діянні особи, вагомості доказів висунутого обвинувачення та його обґрунтованості суд має право вирішити у змагальному судовому процесі під час розгляду справи по суті.

Сторона захисту не позбавлена можливості під час судового розгляду спростовувати позицію прокурора та доводити перед судом відсутність у діянні обвинуваченого складу інкримінованого йому кримінального правопорушення, неправильну кваліфікацію останнього тощо. Водночас прокурор має право в порядку ст. 338 КПК України змінити обвинувачення в суді.

Суд не вбачає наявності в обвинувальному акті таких недоліків, які перешкоджають призначити на його підставі судовий розгляд.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для повернення обвинувального акта прокурору, а тому слід відмовити в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.291, 314, 314-1, 369 372, 376, 392 КПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000291 від 04.08.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу суду протягом 7 днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 09.12.2024 року

Суддя ОСОБА_7