ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1828/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/34/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2025 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №11-сс/817/34/25 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 січня 2025 року про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 січня 2025 року задоволено клопотання слідчого, погоджене прокурором, застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 25.02.2025р.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Мотивує скаргу тим, що прокурор не довів неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м?якого виду запобіжного заходу, а в ухвалі не наведено конкретних фактів, які дали підставу не визначати ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід при застосуванні тримання під вартою.

Зазначає, що підозрюваний під час розгляду вказаного клопотання свою причетність до інкримінованих правопорушень не заперечував.

Посилається на те, що ОСОБА_7 має постійне зареєстроване місце проживання, міцні соціальні зв?язки, вперше притягується до відповідальності, працював однак, не офіційно.

Вважає, що альтенатива у виді застави буде достатньою для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виключенням будь-якого можливого ризику у вказаному провадженні.

Вказує на те, що ризик тиску на свідків, коло яких у цьому кримінальному провадженні не визначено, є необґрунтованим, а вплив на інших підозрюваних виключається у зв`язку із застосуванням до них запобіжних заходів з покладенням відповідних обов`язків та відповідальністю у випадку їх порушення.

Вважає, що запобіжний захід, з визначенням розміру застави буде співмірним та відповідатиме особі підозрюваного, тяжкості інкримінованого йому злочину, і зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов?язків під час досудового розслідування та суду.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу з мотивів у ній викладених та прокурора, який щодо задоволення апеляційної скарги заперечив, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних міркувань.

Як вбачається з клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів, СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000086 від 14.02.2024р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

27.01.2025 р. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України. Та цього ж дня його повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, тобто незаконного придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту та збуті наркотичних засобів, психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин у складі організованої групи.

Ухвала слідчого судді в частині доведення обгрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України в апеляційній скарзі не оскаржується, тому колегією суддів не переглядається.

Перевіряючи висновок слідчого судді щодо доведення прокурором ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає його обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя дійшов до висновку про доведеність заявлених у клопотанні слідчого, погодженого прокурором, ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, встановив що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що зумовлено його підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, яке у відповідності до вимог ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, та у випадку визнання ОСОБА_7 винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна; а також він може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки усвідомлюючи тяжкість інкримінованого злочину та розмір покарання, яке йому загрожує, підозрюваний може з метою уникнення відповідальності вчинити ці дії; крім цього, вважав що ОСОБА_7 перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, в звязку з тим, що на даний час не встановлено усіх свідків та очевидців даного злочину, вказані особи не допитані, водночас, деякі з них можуть бути відомі підозрюваному, відтак, він як особисто так і через третіх осіб може незаконно впливати на свідків з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до органу досудового розслідування та суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду та його результати; а також переслідуючи корисливий мотив, може вчинити інше кримінальне правопорушення, який підтверджується тим, що ОСОБА_7 ніде не працює, законного джерела доходу не має, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у складі організованої групи, з корисливих мотивів.

Крім цього, слідчий суддя у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, вірно врахував вагомість наявних доказів що підтверджують підозру ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжкого злочину, його майновий та сімейний стан , а саме те, що він не працює, не має постійного законного заробітку, у ОСОБА_7 на утриманні особи не перебувають, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Також слідчий суддя з урахуванням особи підозрюваного, наявних ризиків, обставин вчинення кримінального правопорушення, вірно не визначив розмір застави, оскільки відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України це є його правом не визначати розмір застави щодо злочину, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи зможуть забезпечити належну поведінку підозрюваного, з огляду на що колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді, щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки прокурор в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного на свободу оскільки обумовлені суспільною необхідністю, є пропорційними та обґрунтованими щодо обмеження конституційних прав і свобод підозрюваного..

Твердження захисника про те, що ризик тиску на свідків, коло яких у цьому кримінальному провадженні не визначено, є необґрунтованим, а вплив на інших підозрюваних виключається у зв`язку із застосуванням до них запобіжних заходів з покладенням відповідних обов`язків та відповідальністю у випадку їх порушення, колегія суддів оцінює критично, оскільки сам факт застосування до інших підозрюваних запобіжних заходів, не є достатньою підставою для спростування ризику можливого впливу ОСОБА_7 на свідків або іншого підозрюваного та не усуває ризику спроби змінити показання інших осіб або погодити з ними позицію щодо обставин кримінального правопорушення.

Обставини, на які посилається захисник щодо бойових нагород батька підозрюваного, який здійснює захист Вітчизни від збройної агресії рф в лавах ЗСУ є заслугами ОСОБА_9 .

Доводи апелянта про те, що підозрюваний має постійне зареєстроване місце проживання, вперше притягується до відповідальності, визнає свою причетність до вчинених кримінальних правопорушень, працював, але неофіційно, на думку колегії суддів, не є тими обставинами, які в достатній мірі зможуть запобігти настанню існуючих ризиків та забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Тому колегія суддів вважає що на даному етапі досудового розслідування коли слідчими розпочато збирання доказів, та втрата яких може суттєво зашкодити його подальшому проведенню та об`єктивному з`ясуванню всіх обставин вказаного провадження колегія суддів вважає що підстави для визначення альтернави у виді визначення розміру застави при застосуванні найсуворішого виду запобіжного заходу відсутні.

Отже, підстав для скасування оскаржуваної ухвали щодо ОСОБА_7 немає, в зв`язку з чим в задоволенні поданої його захисником апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 січня 2025 року про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді