У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні об`єднаного кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань 7 червня 2022 року за № 0000979 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя (зареєстрованого) АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309КК України,?

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває об`єднане кримінальне провадження № 0000979 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.

02.12.2024 прокурор подав клопотання, яке підтримав у судовому засіданні, про часткове закриття кримінального провадження, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, а саме просив суд закрити провадження по епізоду закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки) від 06 червня 2022 року.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора та просив суд його задовольнити.

Представник потерпілого ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна його заява, в якій остання просять суд проводить судовий розгляд без його участі.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що приблизно о 15 год. 00 хв., 06 червня 2022 року, в умовах воєнного стану, введеного на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64 від 24.02.2022 зі змінами у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, із метою власного матеріального збагачення, скориставшись відсутністю спостереження, діючи повторно, у стані алкогольного сп?яніння незаконно проник на охоронювану територію незавершеного будівництва виробничої бази Рівненського регіонального центру обслуговування мережі, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Млинівська, 19 А, та з 3 поверху вказаної недобудови таємно викрав належний ПАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» металевий гарячекатаний швелер вагою 73,8 кг вартістю1 476 грн.

Однак, довести злочин до кінця у частині розпорядження викраденим майном ОСОБА_4 не вдалось із причин, що не залежали від його волі, оскільки останній був помічений та затриманий працівниками охорони поблизу вказаної недобудови з викраденим майном.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон № 3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпунктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, ? для будь-якого платника податку.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць встановлений в розмірі 2 481 гривень.

Таким чином відповідно до ст. 51 КУпАП (в редакції Закону № 3886-ІХ станом на 09.08.2024), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія згаданого Закону № 3886-ІХ має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно ч. 1 ст. 479-2 КПК України, суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 інкримінується вчинення закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), у конкретному вищевказаному епізоді, на суму, що становить менше 2 481 грн.

Пунктом 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Аналізуючи наведені положення законів, відбулась втрата чинності закону, шляхом прийняття нового закону і відповідно визначення нових меж між адміністративним правопорушенням (дрібної крадіжки) та кримінальним правопорушенням (крадіжки).

Оскільки Законом № 3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, наслідки закриття провадження з нереабілітуючих підстав, тому він має право на продовження судового розгляду в загальному порядку, на що обвинувачений зазначив, що не бажає продовжувати судовий розгляд та просив закрити провадження в частині його обвинувачення за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, по епізоду закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки) від 06.06.2022.

Зважаючи на те, що обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження відносно нього, розуміє наслідки закриття провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та закрити кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України по епізоду закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки) від 06.06.2022, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи, зокрема органів Національної поліції (частини третя і четверта статті 42-4) (частина перша статті 44, стаття 44-1, частина перша статті 44-3, статті 46-1, 46-2, 51, 51-2, 51-4, 88-1, 89, 92, частина перша статті 106-1, стаття 106-2, частини четверта, сьома-дев`ята статті 121, частина третя статті 121-3, частини п`ята і сьома статті 122, частина перша статті 122-2, статті 122-2, 122-4, 122-5, частини друга і третя статті 123, стаття 124, частини третя і п`ята статті 126, частина четверта статті 127, стаття 127-1, частина третя статті 127-4, стаття 130, частина третя статті 133, стаття 135-1, стаття 136 (про порушення на автомобільному транспорті), стаття 139, частина четверта статті 140, статті 148, 151, 152, частина восьма статті 152-1, статті 154, 155, 155-2-156, частини перша-четверта статті 156-1, статті 156-2, 156-4, 159, 160, частини перша і третя статті 161-1, статті 162, 162-3, частина перша статті 163-17, статті 164-164-8, 164-10, 164-15-164-18, 165-1, 165-2, 166-14 - 166-18, 166-27, 172-4-172-9 (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище), 172-9-1, 172-9-2, 172-10 і 172-19 (про правопорушення, вчинені поліцейськими поліції особливого призначення Національної поліції України під час дії воєнного стану), 173 - 173-2, 173-4, 174, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, 178 - 181-1, 182 - 183-1, частини перша - третя, сьома статті 184, статті 184-1, 184-2, 184-3 (у частині незаконного використання найменування та ознак належності до Національної поліції України), 185-185-2, 185-4 - 185-9, 186, 186-1, 186-3, 186-5 - 187, 188-28, 188-47, 189 - 195-6, статті 204-1, 206-1, 212-6, 212-7, 212-8, 212-10, 212-12, 212-13, 212-14, 212-19, 212-20, 212-22-212-24).

З огляду на положення ст. 255 КУпАП, слід направити матеріали кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України по епізоду закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки) від 06.06.2022до уповноваженого органу Національної поліції, для складання, за наявності для цього підстав, матеріалів про вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Враховуючи вищевикладене та керуючись Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст.ст. 284, 288, 479-2 КПК України, суд, ?

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження задовольнити.

Об`єднане кримінальне провадження 0000979 про обвинувачення ОСОБА_4 , в частині обвинувачення за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, по епізоду закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки) від 06.06.2022 (металевого гарячекатаного швелера вагою 73,8 кг.) закрити, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Матеріали кримінального провадження в частині обвинувачення за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, по епізоду закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки) від 06.06.2022 (металевого гарячекатаного швелера вагою 73,8 кг.), направити до органу Національної поліції України для складання, за наявності для цього підстав, матеріалів про вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1