1Справа № 335/9038/24 1-кс/335/271/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000204 від 14.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 369-2 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділення відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначила, що під час досудового розслідування надійшли матеріали УПК, під час вивчення яких було встановлено мешканців Запорізької області причетних до незаконного переправлення осіб призовного віку через державний кордон України які виступають в якості посередників, зі сталим зв`язками з посадовими особами та працівниками медичних закладів м. Запоріжжя, з метою отримання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вплив на прийняття рішень особами, уповноваженими на виконання функцій держави щодо оформлення груп інвалідності, висновків про непрацездатність, проходження громадянами медичних оглядів та ін.

В подальшому, досудовим розслідуванням також встановлено, що не пізніше травня 2023, більш точні дата та час в ході досудового розслідування не встановлені, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виник умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вплив на прийняття рішень особами, уповноваженими на виконання функцій держави. Так, ОСОБА_4 , маючи сталі зв`язки із посадовими особами та працівниками медичних закладів м. Запоріжжя та посадовими особами Медико-санітарної експертної комісії (далі - МСЕК) вирішила отримувати від громадян неправомірну вигоду за здійснення нею впливу на вказаних посадових осіб з метою прийняття ними рішень, що входять до їх компетенції. ОСОБА_4 було вирішено, зокрема, що за отримання неправомірної вигоди від громадян він буде здійснювати вплив на посадових осіб медичних закладів м. Запоріжжя та МСЕК з метою прийняття останніми рішень щодо оформлення груп інвалідності громадянам, оформлення висновків про непрацездатність, проходження громадянами медичних оглядів та ін.

Крім того, під час проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що ОСОБА_4 безпосередньо займається пошуком осіб, яким за неправомірну вигоду виготовляються підроблені документи про наявність у них фіктивної групи інвалідності, отриманням від таких осіб грошових коштів та передачі їм підроблених медичних документів.

Також, ОСОБА_4 за неправомірну вигоду виготовляються підроблені медичні документи щодо проходження медичного профілактичного огляду та медичної комісії, оформлюються санітарні книжки, видаються фіктивні електронні листки непрацездатності з занесенням відповідної інформації до Центральної бази даних eHealth України.

Частина грошових коштів, отриманих від громадян членами злочинної групи, передається голові та членам МСЕК за виготовлення підроблених медичних документів щодо фіктивної групи інвалідності, решту грошових коштів, одержаних від злочинної діяльності він залишає собі.

Так, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , маючі сталі зв`язки з посадовими особами та працівниками медичних закладів м. Запоріжжя, з метою отримання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вплив на прийняття рішень особами, уповноваженими на виконання функцій держави щодо оформлення груп інвалідності, висновків про непрацездатність, проходження громадянами медичних оглядів та ін., виступаючи посередником між останніми та військовозобов`язаними особами призовного віку. Також, після отримання останніми фіктивних документів про їх непридатність для проходження військової служби, ОСОБА_4 пропонує в подальшому військовозобов`язаними особами призовного віку безперешкодно покинути межі України.

Таким чином, враховуючи вище викладене, є підстави вважати, що ОСОБА_4 надалі продовжує здійснювати протиправну діяльність з незаконного переправлення осіб призовного віку через державний кордон України, надаючи послуги посередництва між особами призовного віку та посадових осіб і працівників медичних закладів м. Запоріжжя, використовуючи сталі зв`язки з останніми.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично мешкає: АДРЕСА_2 , за місцем реєстрації дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно інформації власником вказаної квартири є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відомості щодо права власності на квартиру за вказаною адресою відсутні.

Тому, орган досудового розслідування вважає, що до вчинення вказаного злочину може бути причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично мешкає: АДРЕСА_2 , за місцем реєстрації дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

17.01.2025 слідчим СВ ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 від 14.01.2025 № 1-кс/335/220/2025 було проведено обшук у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за його фактичним місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 в ході якого було виявлено та вилучено наступне:

- мобільний телефон «Iphone 14 Pro MAX», в корпусі чорного кольору, 1) IMEI: НОМЕР_1 ; 2) IMEI: НОМЕР_2 , з сім-картою 1) НОМЕР_3 ; код доступу: 200207.

Слідчий вказує, що зазначене майно, відповідно до ст. 84 КПК України, має значення речових доказів в даному кримінальному провадженні для встановлення фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, оскільки воно відповідає п.п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, у зв`язку із чим воно було визнано речовими доказами та в ході досудового розслідування виникла необхідність у його збереженні, шляхом накладення арешту, відповідно до ст. 170 КПК України, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Таким чином, слідчий просила накласти арешт на майно яке було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Старший слідчий слідчого відділення відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_3 подала заяву, згідно якої просила клопотання задовольнити, а розгляд справи проводити у її відсутність.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку з тим, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу не здійснювалося відповідно до ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, розглянувши матеріали клопотання з доданими до нього письмовими доказами та процесуальними документами, приходжу до наступних висновків.

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді визначено необхідність арешту майна.

Згідно вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися слідчий за погодженням з прокурором. У клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, перелік і види майна, що належить арештувати, документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання. Клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Вимогами ст. 172 КПК України визначено, шо клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, якщо клопотання подано ним, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Під час розгляду клопотання про арешт майна слідчий суддя має право за клопотанням учасників розгляду або за власною ініціативою заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про арешт майна.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, на яке накладено арешт, підстави застосування арешту майна, перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення, порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб. Ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено. Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення. Підозрюваний, обвинувачений, треті особи мають право на захисника, право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000204 від 14.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч.2 ст. 369-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до протоколу обшуку, 17.01.2025 слідчим СВ ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 від 14.01.2025 № 1-кс/335/220/2025 було проведено обшук у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за його фактичним місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 в ході якого було виявлено та вилучено майно, яке зазначено у клопотанні та на яке слідчий просить накласти арешт.

Постановою старшого слідчого СВ Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 від 17.01.2025, майно вилучене за адресою: АДРЕСА_2 , визнано речовими доказами.

З врахуванням наведеного вище, враховуючи правову підставу для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, приходжу до висновку, що майно на яке слідчий просить накласти арешт відповідає вимогам ст. 98 та ст. 167 КПК України, у зв`язку з чим, клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 слід задовольнити та накласти арешт на майно вилучене в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , для збереження речових доказів у кримінальному провадженні, проведення необхідних експертиз.

Керуючись ст.ст. 26, 40, 100, 170-173, 175, 309, 370-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, виявлено та вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

- мобільний телефон «Iphone 14 Pro MAX», в корпусі чорного кольору, 1) IMEI: НОМЕР_1 ; 2) IMEI: НОМЕР_2 , з сім-картою 1) НОМЕР_3 ; код доступу: 200207.

Відповідно до ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1