Дата документу 17.03.2025
Справа № 334/8233/24
Провадження № 1-кп/334/331/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі клопотання у кримінальному провадженні № 0000331, внесеному 27 липня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про застосування примусових заходів медичного характеру до

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має вищу освіту, пенсіонера, у шлюбі не перебуває, на утриманні дітей не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за вчинення суспільно-небезпечних діянь, передбачених частиною першою статті 125, частиною четвертою статті 296, частиною першою статті 347 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , представника потерпілої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 , ОСОБА_3 , його законного представника ОСОБА_12 та захисника адвоката ОСОБА_13 ,

встановив:

25 липня 2024 року о 16 годині 40 хвилин ОСОБА_14 , маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ігноруючи загальновизнані у суспільстві правила поведінки і моральності, використовуючи спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень предмет, а саме, перцевий балончик, який містить хімічну речовину (отруйну речовину подразнюючої дії) - капсаїцин, прибув у громадське місце за адресою: м. Запоріжжя, б-р Вінтера, буд. 26, офіс № 1.2 та 1.11, за місцем роботи приватних виконавців виконавчого округу Запорізької області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також помічників приватних виконавців ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та діловода ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганських дій з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки в суспільстві, діючи умисно, із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок в частині забезпечення спокійних та безпечних умов роботи громадян, відвідувачів, проявляючи явну неповагу до суспільства, що виявилось в бажанні продемонструвати факт своєї переваги над потерпілими, самоствердитись за рахунок їхнього приниження, в присутності інших громадян, з особливою зухвалістю, демонстративно, в присутності персоналу приватних виконавців почав висловлюватись нецензурною лайкою, після чого за допомогою предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, а саме балончика з хімічною речовиною (отруйною речовиною подразнюючої дії) - капсаїцином, розпилив її в приміщенні коридору офісів № 1.2 та 1.11 буд. 26 по б-р Вінтера у м. Запоріжжі , де перебували потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .. У подальшому, достовірно знаючи про те, що розпилена ним речовина має подразнюючу дію і здатна спричинити тілесні ушкодження, діючи умисно, відразу після її розпилення зачинив за собою залізні двері з решіткою та покинув приміщення вказаної будівлі. Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 хімічні опіки обох очей, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене частиною четвертою статті 296 КК України, яке кваліфікується як хуліганство, а саме грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

06 серпня 2024 року приблизно о 14 годині 50 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись у коридорі офісу № 1.11 за адресою: м. Запоріжжя, б-р Вінтера, буд. 26, за місцем роботи приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області ОСОБА_6 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому, під час словесного конфлікту, виниклого на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, наніс один удар правим ліктем в область щелепи справа ОСОБА_6 , чим спричинив останньому крововилив з ранами на слизовій оболонці щоки справа, яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене частиною першою статті 125 КК України, яке кваліфікується як нанесення умисного легкого тілесного ушкодження.

ОСОБА_6 відповідно до Єдиного реєстру приватних виконавців України займає посаду приватного виконавця та має посвідчення №0554 від 23.09.2020. Свою діяльність приватний виконавець ОСОБА_6 здійснює відповідно до Законів України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та «Про виконавче провадження». У провадженні ОСОБА_6 перебувало виконавче провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання судового наказу № 335/1296/23, виданого 01.02.2024 Орджонікідзевським районним судом міста Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за поставлений природний газ за період з 01.11.2020 по 30.04.2022 та судового збору в загальній сумі 1 512,84 гривня на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут». Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № НОМЕР_3 від 30.05.2024, провадження з примусового виконання судового наказу № 335/1296/23, виданого 01.02.2024, - закінчено. 15.08.2024 приблизно о 15 годині 20 хвилин ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що автомобіль марки «Toyota Camry» в кузові чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у постійному користуванні приватного виконавця ОСОБА_6 , належить його матері ОСОБА_10 та припаркований за місцем роботи останнього на задньому подвір`ї офісів № 1.2 та 1.11 по б-р Вінтера, буд. 26, у м. Запоріжжі, прибув за вказаною адресою. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пошкодження майна приватного виконавця ОСОБА_6 , яке на праві власності належить близькому родичу останнього, а саме його матері ОСОБА_10 , у зв`язку із незгодою з прийнятим у минулому приватним виконавцем ОСОБА_6 рішення щодо примусового виконання судового наказу, використовуючи шматок асфальтного покриття, кинув його на вищевказаний автомобіль, чим спричинив пошкодження панелі даху та передніх лівих дверей. Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 19 522,62 гривні.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене частиною першою статті 347 КК України, яке кваліфікується як умисне пошкодження майна близького родича приватного виконавця, у зв`язку з примусовим виконанням рішення приватним виконавцем у минулому.

ОСОБА_3 проти клопотання заперечив, своєї вини у вчиненні інкримінованих йому суспільно-небезпечних діянь не визнав. Пояснив, що тілесні ушкодження приватному виконавцю ОСОБА_6 він не наносив. Газ у приміщення приватних виконавців не розпилював, а розпилив вміст дезодаранту, який був при ньому. Також йому не було відомо, що автомобіль належав приватному виконавцю. Каміння в автомобіль він не кидав. При цьому на автомобілі вже були вм`ятини. У нього дійсно виник конфлікт з приватним виконавцем ОСОБА_6 у травні 2024 року, оскільки той під час виконавчого провадження щодо нього арештував його пенсійний рахунок. Під час виконавчого провадження до виконавця він ходив кілька разів.

У подальшому ОСОБА_3 відмовився брати участь у судових дебатах в режимі відеоконференції. 17.03.2025 Дніпровською філією «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» наданий суду акт про відмову ОСОБА_3 від участі у судовому засіданні 17.03.2025.

Судом вжито всіх заходів щодо забезпечення участі ОСОБА_3 в судових дебатах, тому відмова останнього від такої участі не може бути перешкодою для розгляду клопотання.

Захисник адвокат ОСОБА_13 зазначила, що саме упереджене та неповажливе ставлення приватних виконавців стало тригером для рецидиву хвороби ОСОБА_3 та вчинення ним суспільно-небезпечних діянь. Їм було відомо, що ОСОБА_3 є психічно хворою особою. Сторона обвинувачення не надала переконливих доказів для підтвердження вчинення ОСОБА_3 суспільно-небезпечних діянь.

Прокурор у судовому засіданні зазначила, що зібраними органом досудового розслідування доказами встановлено, що ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечні діяння, передбачені частиною першою статті 125, частиною четвертою статті 296,частиною першою статті 347 КК України та виходячи з психічного стану ОСОБА_3 до нього необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

У ході судового провадження судом досліджені докази, надані прокурором на підтвердження факту вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечних діянь, зокрема:

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26.07.2024, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 повідомив, що 25.07.2024 приблизно о 16.00 годині невідома особа за адресою: м. Запоріжжя, б-р Вінтера, буд. 26 , завдала йому тілесних ушкоджень, розпиливши невідому речовину йому в очі,

- щоденник лікаря-офтальмолога від 26.07.2024, у якому зазначений анамнез хвороби потерпілого ОСОБА_5 - зі слів пацієнта скарги на сльозотечу, дискомфорт, різь, відчуття піску в очах з`явились 25.06.2024 після того, як невідомий розпилив перцевий балон на роботі. Попередній діагноз: хімічний опік кон`юнктивального мішка ОИ,

- висновок експерта від 29.07.2024 № 1257п, згідно з яким хімічний опік обох очей у ОСОБА_5 , кваліфікується як легкі тілесні ушкодження, які утворились від дії хімічного фактору. Давність тілесних ушкоджень не суперечить терміну, зазначеному в обставинах справи,

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.08.2024, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_5 упізнав ОСОБА_3 за характерними рисами обличчя, кольором очей та зачіскою,

- щоденник лікаря-офтальмолога від 26.07.2024, у якому зазначений анамнез хвороби потерпілого ОСОБА_15 - зі слів пацієнта скарги на сльозотечу, дискомфорт, відчуття піску в очах з`явились 25.06.2024 після того, як невідомий розпилив перцевий балон на роботі. Попередній діагноз: хімічний опік кон`юнктивального мішка ОИ,

- висновок експерта від 29.07.2024 № 1261п, згідно з яким хімічний опік обох очей у ОСОБА_6 , кваліфікується як легкі тілесні ушкодження, які утворились від дії хімічного фактору. Давність тілесних ушкоджень не суперечить терміну, зазначеному в обставинах справи,

- щоденник лікаря-офтальмолога від 26.07.2024, у якому зазначений анамнез хвороби потерпілої ОСОБА_9 - зі слів пацієнта скарги на дискомфорт, різь, світлобоязнь обох очей з`явились 25.06.2024 після того, як невідомий розпилив перцевий балон на роботі. Попередній діагноз: хімічний опік кон`юнктивального мішка ОИ,

- висновок експерта від 29.07.2024 № 1258п, згідно з яким хімічний опік обох очей у ОСОБА_9 , кваліфікується як легкі тілесні ушкодження, які утворились від дії хімічного фактору. Давність тілесних ушкоджень не суперечить терміну, зазначеному в обставинах справи,

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.08.2024, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_9 упізнала ОСОБА_3 , який у приміщенні офісі № 1.2 та 1.11 розпилив речовину подразнюючої дії, за круглою формою обличчя, характерним поглядом, формою носа,

- щоденник лікаря-офтальмолога від 26.07.2024, у якому зазначений анамнез хвороби потерпілої ОСОБА_8 - зі слів пацієнта скарги на сльозотечу, дискомфорт, різь обох очей. Попередній діагноз: хімічний опік кон`юнктивального мішка ОИ,

- висновок експерта від 29.07.2024 № 1259п, згідно з яким хімічний опік обох очей у ОСОБА_8 , кваліфікується як легкі тілесні ушкодження, які утворились від дії хімічного фактору. Давність тілесних ушкоджень не суперечить терміну, зазначеному в обставинах справи,

- щоденник лікаря-офтальмолога від 26.07.2024, у якому зазначений анамнез хвороби потерпілого ОСОБА_7 - зі слів пацієнта скарги на дискомфорт, різь, печіння обох очей. Попередній діагноз: хімічний опік кон`юнктивального мішка ОИ,

- висновок експерта від 29.07.2024 № 1260п, згідно з яким хімічний опік обох очей у ОСОБА_7 , яке кваліфікується як легкі тілесні ушкодження, які утворились від дії хімічного фактору. Давність тілесних ушкоджень не суперечить терміну, зазначеному в обставинах справи,

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.08.2024, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 упізнав ОСОБА_3 , який прийшов до їх приміщення офісів № 1.2 та 1.11, де розпилив труйну речовину подразнюючої дії, за круглою формою обличчя, характерним поглядом, виразом обличчя,

- заява ОСОБА_3 від 27.07.2024, згідно з якою він добровільно видав поліцейському «Балончик для захисту від нападів»,

- висновок експерта від 02.08.2024 № СЕ-19/108-24/14535-ФХД, відповідно до якого у вмісті металевого балончика сірого кольору без маркування виявлено спеціальну хімічну речовину (отруйну речовину подразнюючої дії) - капсаїцин,

- постанова про визнання речовим доказом та передачу їх на зберігання від 08.08.2024, згідно з якою металевий балончик сірого кольору без маркування з хімічною речовиною (отруйною речовиною подразнюючої дії) - капсаїцином визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні,

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26.07.2024, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 просив притягнути до кримінальної відповідальності невстановлену особу, яка 25.07.2024 приблизно о 16.40 годині, знаходячись у приміщення загального коридору біля офісів 1.2 та 1.11 за адресою: м. Запоріжжя, б-р Вінтера, буд. 26, спричинила йому тілесні ушкодження,

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26.07.2024, згідно з яким потерпілий ОСОБА_6 просив притягнути до кримінальної відповідальності невстановлену особу, яка 25.07.2024 приблизно о 16.40 годині, знаходячись у приміщення загального коридору біля офісів 1.2 та 1.11 за адресою: м. Запоріжжя, б-р Вінтера, буд. 26 , спричинила йому тілесні ушкодження,

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26.07.2024, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_9 просила прийняти міри до ОСОБА_3 , який 25.07.2024 приблизно о 16.55 годині шляхом розпилення у приміщенні спільного коридору за адресою: м. Запоріжжя, б-р Вінтера, буд. 26 , сльозогінного газу, спричинив їй тілесні ушкодження,

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26.07.2024, згідно з яким потерпіла ОСОБА_8 просила прийняти міри до ОСОБА_3 , який 25.07.2024 приблизно о 16.55 годині шляхом розпилення у приміщенні спільного коридору за адресою: м. Запоріжжя, б-р Вінтера, буд. 26 , сльозогінного газу, спричинив їй тілесні ушкодження,

- протокол огляду предмету від 08.08.2024, відповідно до якого під час огляду флеш накопичувача, наданого потерпілим ОСОБА_6 , виявлені відеофайли «VINTERA_ch1_2023_3037.avi» та «VINTERA_ch2_2924_2037.avi» з камер відеоспостереження. Під час огляду відеофайлів встановлено, що 06.08.2024 о 14.57 годині ОСОБА_3 наніс удар правим ліктем у обличчя потерпілому ОСОБА_6 . Вказана обставина підтвердилась під час перегляду судом вищевказаних відеофайлів,

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06.08.2024, згідно з яким потерпілий ОСОБА_6 просив притягнути до відповідальності особу, яка завдала йому тілесних ушкоджень 06.08.2024 приблизно о 14.50 годині,

- протокол огляду місця події від 06.08.2024, відповідно до якого дізнавачем у період часу з 15.30 до 15.45 години було оглянуте приміщення адміністративної будівлі за адресою: м. Запоріжжя, б-р Вінтера, буд. 26 та зафіксована обстановка на місці події. Під час огляду нічого не вилучалось,

- інформаційний листок КНП «ОЦЕМД та МК» ЗОР від 06.08.2024, згідно з яким потерпілий ОСОБА_6 о 15.15 годині звернувся до ШМД. Діагноз - ЧМТ? Гіпертонічна хвороба, криз,

- висновок експерта від 09.08.2024 № 1329п, згідно з яким крововилив з ранами на слизовій оболонці щоки справа у ОСОБА_6 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які утворились від дії тупого предмету. Давність тілесних ушкоджень не суперечить строку, вказаному освідуваним. Тілесні ушкодження утворились не менше ніж від одного травматичного впливу,

- протокол огляду від 15.08.2024, відповідно до якого під час огляду оптичного носія інформації, наданого Вознесенівським РВ УПО в Запорізькій області, виявлений відеофайл «0000000__0002.МР4» зі службового відеореєстратора № 11124496. Під час огляду відеофайлу встановлено, що 06.08.2024 о 15.00 годині ОСОБА_3 наніс тілесне ушкодження ОСОБА_6 , який підійшов до нього та ОСОБА_16 , після чого ОСОБА_3 був одразу затриманий охоронцем ОСОБА_16 . Під час перегляду даного відеозапису судом встановлено, що відеозапис не містить інформації про нанесення ОСОБА_3 удару ОСОБА_6 , оскільки в той момент камера не була спрямована одночасно на обох учасників події. Проте дії ОСОБА_3 та ОСОБА_16 в момент події (відхід назад ОСОБА_3 , подальше його затримання ОСОБА_16 ) узгоджується з раніше переглянутими судом відеозаписами з камер відеоспостереження, розташованими у приміщенні та свідчать про те, що ОСОБА_3 наніс удар ОСОБА_6 правим ліктем у обличчя,

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 15.08.2024, згідно з яким потерпіла ОСОБА_10 повідомила про те, що 15.08.2024 невідомий чоловік вчинив хуліганські дії, пошкодив автомобіль Тойота Камрі НОМЕР_1 по б-р Вінтера, 26, у м. Запоріжжі,

- протокол огляду місця події від 15.08.2024, відповідно до якого дізнавачем у період часу з 17.06 до 17.10 години було оглянута ділянка місцевості біля кута будинку за адресою: м. Запоріжжя, б-р Вінтера, буд. 26, біля якого знаходиться автомобіль «Toyota Camry» чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який має пошкодження у вигляді вм`ятини зі слідами ґрунту та лакофарбового покриття на криші автомобіля. Під час огляду місця події вилучені фрагмент асфальтного покриття та фрагмент дзеркала,

- протокол огляду предмету від 30.07.2024, згідно з яким під час огляду флеш накопичувача, наданого потерпілим ОСОБА_6 , виявлені відеофайли «VINTERA_ch1_1918_ 70526.avi» та «VINTERA_ch2_1917_70526.avi» з камер відеоспостереження. Під час огляду відеофайлів встановлено, що 25.07.2024 о 16.58 годині ОСОБА_3 розпилив вміст балончику у напрямку кабінету приватних виконавців. Вказана обставина підтвердилась під час перегляду судом вищевказаних відеофайлів,

- постанова про визнання речовим доказом від 15.08.2024, відповідно до якого визнаний речовим доказом CD-диск, на який записане відео з портативного відеореєстратора поліцейського Вознесенівського РВ УПО Запорізької області ОСОБА_16 , який ніс службу у приміщенні адміністративної будівлі офісу 1.11 за адресою: м. Запоріжжя, б-р Вінтера, буд. 26,

- постанова про визнання речовим доказом від 15.08.2024, згідно з якою визнаний речовим доказом флеш-накопичувач, на якому записане відео з камер відеоспостереження, розташованих у приміщенні адміністративної будівлі за адресою: м. Запоріжжя, б-р Вінтера, буд. 26, за період з 14.30 до 15.30 години 06.08.2024,

- постанова про визнання речовим доказом від 15.08.2024, відповідно до якої визнані речовими доказами предмет, ззовні схожий на скло та фрагмент асфальтного покриття,

- копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , згідно з якою власником транспортного засобу «TOYOTA CAMRY», державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_10 ,

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.08.2024, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 упізнав ОСОБА_3 , за характерним виразом обличчя, кольором очей, формою носа та характерним поглядом,

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.08.2024, відповідно до якого свідок ОСОБА_16 упізнав ОСОБА_3 , який неодноразово приходив до приміщення приватних виконавців, за характерним виразом обличчя, формою носа, зачіскою, зеленим кольором очей,

- протокол огляду від 20.08.2024, відповідно до якого під час огляду оптичного носія інформації, наданого Вознесенівським РВ УПО в Запорізькій області, виявлений відеофайли «Х700000__0001.МР4», «Х700000__0002.МР4», «Х700000__0003.МР4», зі службового відеореєстратора № 11124496. Під час огляду відеофайлів встановлено, що 15.08.2024 о 15.11 годині ОСОБА_3 , перебуваючи біля будівлі, в якому розташовані приміщення приватних виконавців висловив свідку ОСОБА_16 намір розбити скло приватним виконавцям, при цьому по дорозі до тильної частини будівлі він тримав у руці фрагмент асфальтного покриття, який у подальшому сховав до карману шортів. Вказані обставини підтвердились під час перегляду судом вищевказаних відеофайлів,

- протокол огляду від 20.08.2024, відповідно до якого під час огляду оптичного носія інформації, наданого Вознесенівським РВ УПО в Запорізькій області, виявлений відеофайли «Х700000__0004.МР4», «Х700000__0005.МР4», «Х700000__0006.МР4», зі службового відеореєстратора № 11124496. Під час огляду відеофайлів встановлено, що 15.08.2024 о 15.44 годині між ОСОБА_17 та потерпілою ОСОБА_10 стався конфлікт, під час якого ОСОБА_3 хотів нанести останній тілесні ушкодження, після чого був затриманий поліцейським. Вказані обставини підтвердились під час перегляду судом вищевказаних відеофайлів,

- постанова про визнання речовим доказом від 20.08.2024, відповідно до якого визнаний речовим доказом CD-диск, на який записане відео зі службового відеореєстратора поліцейського Вознесенівського РВ УПО Запорізької області ОСОБА_16 , який ніс службу у приміщенні адміністративної будівлі офісу 1.11 за адресою: м. Запоріжжя, б-р Вінтера, буд. 26, у період часі з 09.00 до 17.00 години,

- копія матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання судового наказу у справі № 335/1296/23, виданого 01.02.2024 Орджонікідзевським районним судом міста Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Запоріжгаз Збут» заборгованості за поставлений природний газ,

- звіт № 21325 про проведення незалежної оцінки вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу від 26.08.2024, згідно з яким вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з урахуванням зносу вузлів і деталей, без урахування ПДВ на матеріали на запасні частини становить 19 522,62 гривні, а з урахуванням ПДВ на матеріали на запасні частини - 21 638,14 гривень,

- висновок судово-психіатричного експерта № 365 від 21.08.2024, відповідно до якого ОСОБА_3 виявляв та виявляє на теперішній час ознаки психічного розладу у формі шизофренії, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, параноїдний синдром, тому він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час він також не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

У судовому засіданні також були допитані потерпілі та свідки.

Потерпілий ОСОБА_6 під час допиту надав наступні показання. У його провадженні перебувало виконавче провадження щодо ОСОБА_17 . Ним був накладений арешт на кошти ОСОБА_18 квітні 2024 року до нього на прийом прийшов ОСОБА_17 та повідомив, що він сплатив заборгованість на користь АТ «Запоріжгаз» та показав квитанцію про сплату. У подальшому ВП було закінчене у зв`язку з виконанням судового рішення та зняти арешт з коштів ОСОБА_17 . Через деякий час до офісу по б-р Вінтера , 26, прийшов ОСОБА_17 та став вимагати у нього повернути йому гроші. У подальшому він прийшов на прийом у травні чи червні і розпилив газовий балон у приміщенні, в якому на той час знаходились його помічники та помічники потерпілого ОСОБА_5 . Він з братом приїхали до офісу через 20 хвилин після цього. ОСОБА_17 вже не було. У приміщенні не було чим дихати, бо газ ще не вивітрився. Внаслідок дій ОСОБА_17 він та інші потерпілі отримали опіки роговиці очей. Через два тижні ОСОБА_17 знову прийшов до офісу. Він вийшов до нього. Під час розмови ОСОБА_17 наніс йому удар ліктем правої руки в обличчя, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження. У серпні 15 чи 16 числа ОСОБА_17 кинув каміння в скло його кабінету, але попав у підвіконня. Далі він почув звук ударів з вулиці, де стояв автомобіль його матері ОСОБА_10 Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким він користувався. Він вийшов до автомобіля та побачив вм`ятину на його криші та ОСОБА_17 , який відходив від автомобіля. Він одразу зателефонував до поліції та матері щоб вона звернулася до поліції з відповідною заявою. Свій позов до ОСОБА_12 - законного представника ОСОБА_3 підтримав та просив задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_8 під час допиту пояснила, що вона працює діловодом у приватного виконавця ОСОБА_6 . У провадженні ОСОБА_6 перебувало виконавче провадження щодо ОСОБА_20 приходив на прийом неодноразово, писав заяву на ознайомлення. 25.07.2024 він знову прийшов приблизно о 16.00 годині. Вимагав, щоб його пустили в офіс. Вона вийшла до нього та роз`яснила, що виконавче провадження вже закінчене. Він був незгоден. Став погрожувати, почав вимагати зустрічі з ОСОБА_6 . Далі вона зайшла у кабінет. Через деякий час почула звуки з коридору. ОСОБА_17 розпилив газ та зачинив двері. Вона відчинила вікна та очікувала на ОСОБА_6 . Разом з нею у кабінеті була ОСОБА_21 та ОСОБА_22 . Вони кашляли від газу. Далі вони пройшли медогляд.

Потерпілий ОСОБА_5 дав наступні показання. Він працює приватним виконавцем. Його офіс розташований у правій частині будівлі по б-р Вінтера, 26. Вільний доступ до офісу відсутній. В його офісі висить телевізор, на який виводяться зображення з камер відеоспостережень. Йому відомо, що ОСОБА_6 здійснював виконавче провадження про стягнення платежів з ОСОБА_17 . 25.07.2024 він з ОСОБА_6 приїхали до офісу. В офісі одразу відчули дію речовини. Помічники в офісі вже не знаходились. Наступного дня з помічниками звернулися до експертизи. Він на екрані телевізора особисто бачив, як ОСОБА_17 наніс удар правою рукою його брату. ОСОБА_17 неодноразово приходив погрожував. Після першого епізоду вони уклали договір на охорону на весь час і вже під час другого епізоду був присутній охоронець. Третій епізод він також чув. З вікон йому чути, що відбувається на парковці. Коли вийшов на паркову, то побачив вм`ятину на металевому підвіконні. Напроти кабінету стояло авто, яким ОСОБА_6 користувався. Поряд лежав камінь чи уламок асфальту. Автомобіль мав пошкодження на криші і з пасажирської сторони.

Потерпілий ОСОБА_7 під час допиту пояснив, що він є помічником приватного виконавця ОСОБА_5 . У липні 2024 року після прийому він знаходився в офісі. По камерах бачив, що прийшов ОСОБА_17 . Він вийшов з ОСОБА_21 до нього, щоб заспокоїти, але все було марно. Потім він побачив, що ОСОБА_17 розпилив вміст балончика в коридорі, зачинив двері до приміщення виконавців та пішов. Внаслідок дії речовини вони отримали опіки очей. наступного дня звернулися в СМЕ. Іншого разу він повертався до офісу.. Він бачив, ОСОБА_6 розмовляв ОСОБА_17 , після чого ОСОБА_17 наніс удар ліктем правої руки по обличчю ОСОБА_6 . Охоронець його відразу затримав. Пошкодження автомобіля він не бачив. Коли вийшов на вулицю побачив на криші автомобіля вм`ятину.

Свідок ОСОБА_23 під час допиту пояснив, що він працю в ШМД. У минулому році бригада ШМД віїжджала за викликом до приміщення в будівлі інституту по б-р Вінтера . Звернувся чоловік зі скаргою на підвищений тиск. З його слів він отримав удар по голові рукою. Чи були у чоловіка видимі тілесні ушкодження він не пам`ятає. Чоловіку було запропоновано проїхати до Міської лікарні № 9, але він відмовився.

Свідок ОСОБА_24 надала наступні показання. Вона працює в АТ «Запоріжгідросталь» черговою. Потерпілі ОСОБА_25 є приватними виконавцями та орендують приміщення у товариства. 06.08.2024 вона перебувала у службовому кабінеті поряд з приміщеннями приватних виконавців. Коли вона виходила з кабінету, то побачила, що ОСОБА_17 щось розбризкував з балончику у приміщенні приватних виконавців, після чого прикрив двері та побіг. Вона чула, як у приміщенні кашляли дівчата. Далі вони вийшли з приміщення. Вона також стала кашляти. ОСОБА_17 вона бачила тричі, коли він приходив до приватних виконавців. Він був спокійний. Сварок між ними не чула. Чи наносив ОСОБА_26 вона не знає, але бачила, що він на нього накинувся. Про пошкодження автомобіля ОСОБА_6 нічого не знає.

Свідок ОСОБА_16 під час допиту пояснив, що з серпня по жовтень 2024 року він ніс службу по б-р Вінтера по охороні офісів приватних виконавців. ОСОБА_17 неодноразово приходив до приватних виконавців, вчиняв скандали по поводу коштів. 06.08.24 ОСОБА_17 прийшов до ОСОБА_6 , вимагав у нього грошові кошти, висловлювався нецензурною лайкою. Далі він наніс ОСОБА_6 удар правою рукою у щелепу, але не кулаком, а з розворот, після чого він його затримав та викликав наряд. 15.08.2024 ОСОБА_17 знову прийшов до ОСОБА_6 . Погрожував, що розіб`є вікна та автомобіль. Він попередив його про відповідальність і попросив вийти. ОСОБА_17 вийшов з приміщення. У руці він тримав камінь. Побачив, як ОСОБА_17 побіг та кинув камінь на автомобіль ОСОБА_6 . Тойота чорного кольору та влучив на кришу. На криші автомобіля була вм`ятина і подряпана фарба. Він викликав наряд. Пізніше прийшла ОСОБА_10 .. У неї з ОСОБА_17 виникла сварка. ОСОБА_17 дістав дзеркало з сумочки чи з карману. Після цього він надягнув ОСОБА_17 кайданки, а потім його доставили до поліції

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, допитавши потерпілих та свідків, дослідивши надані прокурором письмові та електронні докази, які є належними і допустимими, суд доходить до висновку, що кожен доказ, як окремо так і в їх взаємозв`язку доводять поза розумним сумнівом, що мали місце суспільно небезпечні діяння, передбачені частиною першою статті 125, частиною четвертою статті 296, частиною першою статті 347 КК України, а також що ці суспільно небезпечні діяння вчинені ОСОБА_3 у стані неосудності.

Відповідно до вимог частини другої статті 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно зі статтею 93 КК України, частиною другою статті 513 КПК України до осіб, які вчинили суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, застосовуються примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» роз`яснив, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Визначаючись щодо типу психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, суд враховує як психічний стан особи, характер та обставини вчиненого нею суспільно небезпечного діяння, вказаний акт судово-психіатричного експерта, вимоги статті 94 КК України та роз`яснення, які надані з цього приводу в пункті 15 вказаної вище Постанови.

Згідно зі статтею 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до статті 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом..

Згідно зі статтею 512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.

У силу статті 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановленим Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Зважаючи на наведені обставини, з урахуванням ступеня небезпечності ОСОБА_3 , відсутності у висновку судово-психіатричної експертизи посилання на необхідність застосування посиленого або суворого нагляду, суд дійшов до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_3 на підставі статей 92 - 94 КК України за вчинення ним суспільно небезпечних діянь, передбачених частиною першою статті 125, частиною четвертою статті 296, частиною першою статті 347 КК України, примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

При цьому визначення закладу з надання психіатричної допомоги, до якого слід госпіталізувати особу, відносно якої застосовані примусові заходи медичного характеру, відбувається в порядку виконання судового рішення, з урахуванням наказів Міністерства охорони здоров`я України від 31.08.2017 № 992 «Про затвердження Правил застосування примусових заходів медичного характеру в спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги» та від 20.03.2018 № 516 «Про затвердження Переліку спеціальних закладів з надання психіатричної допомоги».

У кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_10 заявлений цивільний позов до цивільного відповідача ОСОБА_12 , в якому вона просить стягнути з цивільного відповідача на її користь відшкодування матеріальної шкоди, завданої суспільно небезпечними діяннями, вчиненими ОСОБА_3 , в сумі 22 552,62 гривні та моральної шкоди в сумі 20 000 гривень.

Також потерпілим ОСОБА_6 заявлений цивільний позов до цивільного відповідача ОСОБА_12 , в якому він просить стягнути з цивільного відповідача на його користь відшкодування моральної шкоди в сумі 20 000 гривень.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_11 та потерпілий ОСОБА_6 цивільні позови підтримали.

Цивільний відповідач ОСОБА_12 , яка є законним представником ОСОБА_3 , цивільні позови не визнала. Пояснила, що вона та син проживають окремо. П`ятнадцять років вона проживає у с. Андріївка Синельниківського району Дніпропетровської області. Син постійно проживає у м. Запоріжжі. Син періодично лікувався з 2001 року, але з якого приводу вона не знає. Раніше він був двічі одружений, від першого шлюбу має дитину. З онуком та колишньою першою дружиною вона не спілкується. Син ніколи алкоголь або наркотики не вживав. Друга дружина на нього ніколи не скаржилась. Син раніше не порушував закон. Вона існує лише за пенсію.

Згідно з частиною другою статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: (1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); (2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Частиною першою статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 23 ЦК України закріплено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: (1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; (2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; (3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; (4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 1186 ЦК України шкода, завдана фізичною особою, яка в момент її завдання не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, не відшкодовується. З урахуванням матеріального становища потерпілого та особи, яка завдала шкоди, суд може постановити рішення про відшкодування нею цієї шкоди частково або в повному обсязі. Якщо фізична особа, яка завдала шкоди, сама довела себе до стану, в якому вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними в результаті вживання нею спиртних напоїв, наркотичних засобів, токсичних речовин тощо, шкода, завдана нею, відшкодовується на загальних підставах. Якщо шкоди було завдано особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними у зв`язку з психічним розладом або недоумством, суд може постановити рішення про відшкодування цієї шкоди її чоловіком (дружиною), батьками, повнолітніми дітьми, якщо вони проживали разом з цією особою, знали про її психічний розлад або недоумство, але не вжили заходів щодо запобігання шкоді.

Судом встановлено, що матеріальна та моральна шкода потерпілій ОСОБА_10 , а також моральна шкода потерпілому ОСОБА_6 була завдана внаслідок суспільно небезпечних діянь ОСОБА_3 , який в момент їх завдання не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними у зв`язку з психічним розладом.

При цьому цивільний відповідач ОСОБА_12 , яка є матір`ю ОСОБА_3 , не проживала разом з сином. Відповідно до обвинувального акту вона проживала за адресою: АДРЕСА_3 та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 . ОСОБА_3 , у свою чергу, проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому відповідно до пояснень цивільного позивача вона не була обізнана про психічний розлад сина.

Вказані обставини також свідчать про те, що цивільний відповідач не могла вжити заходів щодо запобігання шкоді.

Доказів зворотного стороною обвинувачення та цивільними позивачами не подано.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що у задоволенні цивільних позовів потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_6 до цивільного відповідача ОСОБА_12 необхідно відмовити, оскільки цивільний відповідач ОСОБА_12 не несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану суспільно небезпечними діяннями її сина ОСОБА_3 , який не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними у зв`язку з психічним розладом.

Ухвалою про продовження запобіжного заходу від 05.02.2025 ОСОБА_3 продовжений запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», до 05 квітня 2025 року.

Враховуючи застосування до ОСОБА_3 примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, суд вважає необхідним продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід до набрання цією ухвалою законної сили.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 100, 372, 376, 512 - 513, 516 КПК України, суд

постановив:

клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», до набрання цією ухвалою законної сили.

У задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_10 до цивільного відповідача ОСОБА_12 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

У задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 до цивільного відповідача ОСОБА_12 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Речові докази:

- металевий балончик сірого кольору без маркування з хімічною речовиною (отруйною речовиною подразнюючої дії) - капсаїцином, предмет, ззовні схожий на скло та фрагмент асфальтного покриття, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, - знищити,

- CD-диск, на який записане відео з портативного відеореєстратора поліцейського Вознесенівського РВ УПО Запорізької області ОСОБА_16 , який ніс службу у приміщенні адміністративної будівлі офісу 1.11 за адресою: м. Запоріжжя, б-р Вінтера, буд. 26, флеш-накопичувач, на якому записане відео з камер відеоспостереження, розташованих у приміщенні адміністративної будівлі за адресою: м. Запоріжжя, б-р Вінтера, буд. 26, за період з 14.30 до 15.30 години 06.08.2024, CD-диск, на який записане відео зі службового відеореєстратора поліцейського Вознесенівського РВ УПО Запорізької області ОСОБА_16 , який ніс службу у приміщенні адміністративної будівлі офісу 1.11 за адресою: м. Запоріжжя, б-р Вінтера, буд. 26, у період часі з 09.00 до 17.00 години, які долучені до матеріалів кримінального провадження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали буде складений протягом п`яти днів.

Суддя ОСОБА_1