Справа № 650/117/23
провадження № 1-кп/650/258/25
ВИРОК

іменем України

24 лютого 2025 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_23,

із секретарем - ОСОБА_24,

за участю: прокурора - ОСОБА_25,

захисника - ОСОБА_26,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Олександрівка в спеціальному судовому провадженні кримінальне провадження № 0000302 за обвинуваченням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Андріївка Скадовського району Херсонської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 28, частиною п`ятою статті 111-1 КК України,

встановив:

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (далі - рф) 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

У порушення вимог п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ) президент, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме - віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил рф (далі - зс рф) на територію України.

24.02.2022 на виконання вищевказаного злочинного наказу військовослужбовці зс рф шляхом збройної агресії із загрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, Донецькій та Луганській областях та вчинили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське або оборонне значення та вчинили окупацію частин зазначеної території, яка триває до теперішнього часу та призводить до загибелі значної кількості людей та фактичної втрати контролю над частиною території Херсонської області.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» через військову агресію рф проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб стан, який продовжується у визначеному законом порядку.

Законом України від 22.05.2022 № 2265-ІХ «Про заборону пропаганди російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії Російської Федерації як держави-терориста проти України, символіки воєнного вторгнення російського нацистського тоталітарного режиму в Україну» російська федерація визнана державою - терористом (державою - агресором).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» окупаційна адміністрація російської федерації - сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Згідно ст. 42 Положення про закони і звичаї війни на суходолі IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі від 18 жовтня 1907 року, ратифікованої Україною 24.08.1991, територія визнається окупованою якщо вона фактично перебуває під владою армії супротивника. Окупація поширюється лише на ту територію, де така влада встановлена і здатна виконувати свої функції.

У період з 24.02.2022 по цей час більшу частину території Херсонської області захоплено військовослужбовцями зс рф і вона знаходиться під тимчасовою окупацією держави-агресора, що визначено Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішується питання про зміну території України.

Згідно із ст. 1 Закону України від 26.01.2021№ 1135-IX «Про всеукраїнський референдум», всеукраїнський референдум є формою безпосередньої демократії в Україні, способом здійснення влади безпосередньо Українським народом, що полягає у прийнятті (затвердженні) громадянами України рішень шляхом голосування у випадках і порядку, встановлених Конституцією України та цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України від 26.01.2021 № 1135-IX «Про всеукраїнський референдум», всеукраїнський референдум щодо зміни території України - це форма прийняття громадянами України, які мають право голосу, рішення щодо затвердження прийнятого Верховною Радою України закону про ратифікацію міжнародного договору про зміну території України. Призначення всеукраїнського референдуму щодо зміни території України здійснюється постановою Верховної Ради України.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України від 26.01.2021 № 1135-IX «Про всеукраїнський референдум», у разі введення воєнного чи надзвичайного стану в Україні або окремих її місцевостях призначення (проголошення) та проведення всеукраїнського референдуму забороняється.

Постановою Центральної виборчої комісії № 82 від 15.07.2022 «Про неприпустимість організації підготовки та проведення на тимчасово окупованих територіях України псевдореферендумів» затверджено заяву Центральної виборчої комісії у зв`язку з організацією окупаційною адміністрацією російської федерації на території суверенної незалежної України псевдореферендумів, якою закликано іноземні держави та міжнародні організації засудити спроби російської федерації, її окупаційної адміністрації організувати та провести на тимчасово окупованих територіях України псевдореферендуми; не брати участі та не сприяти їх організації та проведенню в будь-яких формах та спосіб, не визнавати жодних результатів таких «народних волевиявлень»; застосовувати персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) стосовно громадян російської федерації, причетних до організації на тимчасово окупованих територіях України заходів щодо підготовки та проведення псевдореферендумів; посилити політико-дипломатичний тиск на російську федерацію та подати їй чіткі сигнали щодо невідворотних негативних наслідків для неї за чергову спробу протиправної зміни меж міжнародно визнаних кордонів України.

20.09.2022 указом так званого голови незаконно утвореної військово-цивільної адміністрації Херсонської області № 88-у на території Херсонської області призначено проведення референдуму про вихід Херсонської області зі складу України та про входження Херсонської області до складу російської федерації на правах суб`єкта російської федерації, при цьому днями голосування визначено з 23 по 27 вересня 2022 року.

У цей же період в с. Шевченко Скадовського району Херсонської області перебувало під тимчасовою окупацією російських військ, у якому з 23 по 27 вересня 2022 року також проходив незаконний референдум з питань входження до складу російської федерації тимчасово окупованої території Херсонської області.

Громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи обізнаним про проведення незаконного референдуму на тимчасово окупованій території Херсонської області, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, підтримання тимчасової окупації Херсонської області військовими рф, незаконної діяльності створених ними незаконних органів влади, діючи за попередньою змовою групою осіб (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження), умисно, в порушення Закону України «Про всеукраїнський референдум», Закону України «Про правовий режим воєнного стану», добровільно прийняв участь в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території.

Так, з метою проведення незаконного референдуму ОСОБА_1 , діючи за попередньою змовою групою осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, в один з днів у вересні 2022 року, але не пізніше 23.09.2022, прийняв участь в організації незаконного референдуму на тимчасово окупованій території шляхом облаштування виборчої дільниці в приміщенні Шевченківської сільської ради Скадовського району Херсонської області, розташованої за адресою: Херсонська область, Скадовський район, с. Шевченко, вул. Гірського, 20 та залучення до роботи виборчої комісії місцевих мешканців, на яких покладались функції подвірного обходу жителів с. Шевченко Скадовського району Херсонської області з метою їх залучення до голосування щодо виходу Херсонської області зі складу України, утворення самостійної держави та входження її до складу російської федерації на правах суб`єкта російської федерації.

Крім того, у визначені указом голови незаконно утвореної цивільно-військової адміністрації Херсонської області № 88-у від 20.09.2022 дні з 23 по 27 вересня 2022 року ОСОБА_1 , діючи за попередньою змовою групою осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, прийняв активну участь у проведенні референдуму шляхом здійснення у супроводі озброєних військових рф подвірного обходу жителів с. Шевченко Скадовського району Херсонської області з метою їх залучення до голосування щодо виходу Херсонської області зі складу України, утворення самостійної держави та входження її до складу російської федерації на правах суб`єкта російської федерації, без дотримання основних принципів вільної участі та добровільного таємного голосування, публічності та відкритості референдуму, для створення уяви у невизначеного кола осіб про легітимність проведення процедури плебісциту, активно пропонував мешканцям с. Шевченко Скадовського району Херсонської області проголосувати шляхом проставлення відповідних відміток у бюлетені.

В подальшому 27 вересня 2022 року так звана ЦВК Херсонської області за результатами підрахунку всіх бюлетенів визнала незаконний референдум таким, що відбувся. Відповідно до його результатів було задекларовано 497051 громадян, що становить 87,05 % від загальної кількості виборців, які прийняли участь у голосуванні за входження Херсонської області до складу рф.

На судовому засіданні прокурор підтримала обвинувачення, вказала про доведеність вини обвинуваченого зібраними в ході досудового розслідування доказами, які були досліджені судом у відкритому судовому засіданні, а також показаннями свідків, та просила суд призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на десять років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатися діяльністю, яка пов`язана з наданням публічних послуг строком на 15 років, з конфіскацією всього належного йому майна. Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_1 у вигляді тримання під вартою залишити без змін. Строк відбування покарання ОСОБА_1 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Захисник на судовому засіданні просив суд ухвалити законне та обґрунтоване рішення щодо притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений на судове засідання не з`явився, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, відповідно до ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 червня 2023 року № 490/5335/23 проведено у спеціальному порядку, а судовий розгляд справи здійснений у спеціальному судовому провадженні, за його відсутності, відповідно до ухвали Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 18 грудня 2023 року, у зв`язку з чим суд констатує, що як стороною обвинувачення в ході здійснення спеціального досудового розслідування, так і судом в ході здійснення спеціального судового провадження (in absentia), були здійснені всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

Так, участь захисника у даному кримінальному провадженні, залученого для здійснення захисту за призначенням, була забезпечена із самого початку кримінального переслідування обвинуваченого та здійснювалася до ухвалення вироку у справі. Захисник брав участь у кожній слідчій (розшуковій) дії, яка передбачала його обов`язкову участь, отримував усі процесуальні документи, що підлягали врученню обвинуваченому, брав участь у кожному судовому засіданні, в якому здійснювався розгляд справи по суті. Жодних зауважень, клопотань чи заперечень з цього приводу від захисника протягом здійснення кримінального провадження не надходило.

Впродовж усього судового розгляду справи інформація про відповідні процесуальні документи та повістки про виклик обвинуваченого до суду завчасно публікувалися у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 КПК України (газета «Урядовий кур`єр») та на офіційному веб-сайті суду, в порядку передбаченому абз. 6 частини третьої статті 323 КПК України, а також на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, у зв`язку з чим обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з їх змістом.

Після постановлення ухвали про спеціальне судове провадження та до ухвалення вироку у справі обвинувачений до суду не з`являвся та не був до нього доставлений, що свідчило про відсутність підстав для переходу суду до судового розгляду згідно із загальними правилами, передбаченими КПК України.

З матеріалів справи суд також встановив, що обвинувачений мав підстави усвідомлювати, що проти нього розпочато кримінальне провадження, він отримав чи мав би отримати оголошену підозру, відповідні виклики та пред`явлене обвинувачення, мав можливість бути обізнаними із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя. Відтак, держава Україна під контролем сторони захисту та суду використала всі можливості для того, щоб обвинувачений мав право під час судового провадження як мінімум на такі гарантії: а) бути терміново і докладно повідомленим мовою, яку він розуміє, про характер і підставу обвинувачення; б) мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту, обрати захисника самостійно; в) бути судженим в його присутності і захищати себе особисто або за посередництвом обраного ним захисника, бути повідомленим про це право і мати призначеного йому захисника безплатно для нього. Така ситуація узгоджується із взятими на себе зобов`язаннями, яких повинна дотримуватися держава Україна з тим, щоб забезпечити реальне використання права, яке гарантується статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Вказані висновки ґрунтуються і на правовій позиції Європейського суду з прав людини (напр., справа «Колоцца проти Італії» від 12 лютого 1985 року, «Шомоді проти Італії» від 18 травня 2004 року та ін.), за якою суд при розгляді справи в порядку спеціального судового провадження зобов`язаний обґрунтувати чи були здійсненні всі можливі, передбачені законом заходи, щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

Суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову обвинуваченого, який повинен знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом за діяння вчинені на території суверенної України, юрисдикцію якої над собою не визнає, та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчать про його наміри ухилитися від зустрічі з правосуддям держави Україна. Ухилення обвинуваченого від правосуддя суд оцінює як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» пункту 3 статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, статті 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (частина третя статті 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за їх відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинувачених була застосована належна правова процедура в контексті приписів статті 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Отже, зважаючи на виконання судом усіх передбачених наведеними положеннями кримінального процесуального законодавства вимог щодо проведення спеціального судового провадження, кримінальне провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, а обставини причетності останнього до інкримінованого йому кримінального правопорушення, перевірені у відкритому судовому засіданні, із дотриманням засад кримінального провадження та за активної участі захисника.

Вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується такими наданими стороною обвинувачення та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29 квітня 2023 року, разом з фототаблицею № 1 (Додаток № 1) до нього та Довідкою до вказаної фототаблиці, а також відеозаписом проведення вказаної слідчої дії (пакет № 1), відповідно до якого свідок ОСОБА_2 , серед осіб зображених на пред`явлених йому фотокартках впізнав ОСОБА_1 , як місцевого мешканця, який представлявся заступником голови Шевченківської сільської ради.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23 травня 2023 року, разом з фототаблицею № 1 (Додаток № 1) до нього та Довідкою до вказаної фототаблиці, а також відеозаписом проведення вказаної слідчої дії (пакет № 1), відповідно до якого свідок ОСОБА_3 , серед осіб зображених на пред`явлених їй фотокартках впізнала ОСОБА_1 , як місцевого мешканця, який представлявся заступником голови Шевченківської сільської ради.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20 червня 2023 року, разом з фототаблицею № 1 (Додаток № 1) до нього та Довідкою до вказаної фототаблиці, а також відеозаписом проведення вказаної слідчої дії (пакет № 1), відповідно до якого свідок ОСОБА_4 , серед осіб зображених на пред`явлених їй фотокартках впізнала ОСОБА_1 , як місцевого мешканця, який займав посаду заступника місцевого гауляйтера.

Протоколом огляду від 05 грудня 2022 року, відповідно до якого слідчим з використанням браузера «Google-Chrome», а також застосунку «ZenMate VPN» - для входу на російські інтернет-ресурси, було здійснено огляд російського офіційного Інтернет-ресурсу «Официальный сайт Администрации Херсонской области» за посиланням (Інтернет - адресою): «ІНФОРМАЦІЯ_3», де за відповідним посиланням у загальному доступі розміщено статтю щодо звернення громадської ради Херсонської області до голови регіону з ініціативою негайного проведення референдуму. Назва статті: «Общественный совет Херсонской области обратился к главе региона с инициативой немедленного проведения референдума». До протоколу огляду додані: роздруківка вказаної публікації та мультимедійний оптичний носій інформації формату диск DVD-R, із збереженими на ньому в електронному вигляді файлами, серед яких вищевказана публікація.

Протоколом огляду від 05 грудня 2022 року, відповідно до якого слідчим з використанням браузера «Google-Chrome», а також застосунку «ZenMate VPN» - для входу на російські інтернет-ресурси, було здійснено огляд російського офіційного Інтернет-ресурсу «Официальный сайт Администрации Херсонской области» за посиланням (Інтернет - адресою): «ІНФОРМАЦІЯ_3», де за відповідним посиланням у загальному доступі розміщено публікацію Виборчої комісії Херсонської області щодо рішення за результатами референдуму. Назва публікації: «Избирательная комиссия Херсонской области опубликовала решение о результатах референдума». До протоколу огляду додані: роздруківка вказаної публікації та мультимедійний оптичний носій інформації формату диск DVD-R, із збереженими на ньому в електронному вигляді файлами, серед яких вищевказана публікація.

Протоколом огляду від 05 грудня 2022 року, відповідно до якого слідчим з використанням браузера «Google-Chrome», а також застосунку «ZenMate VPN» - для входу на російські інтернет-ресурси, було здійснено огляд російського офіційного Інтернет-ресурсу «Официальный сайт Администрации Херсонской области» за посиланням (Інтернет - адресою): «ІНФОРМАЦІЯ_3», де за відповідним посиланням у загальному доступі розміщено статтю щодо звернення голови адміністрації Херсонської області ОСОБА_8 до президента російської федерації володимира путіна з метою прийняття Херсонської області до складу рф як нового суб`єкта федерації. Назва статті: «Обращение главы администрации Херсонской области ОСОБА_8 Президенту Российской Федерации ОСОБА_6 ». До протоколу огляду додані: роздруківка вказаної публікації та мультимедійний оптичний носій інформації формату диск DVD-R, із збереженими на ньому в електронному вигляді файлами, серед яких вищевказана публікація.

Протоколом огляду від 05 грудня 2022 року, відповідно до якого слідчим з використанням браузера «Google-Chrome», а також застосунку «ZenMate VPN» - для входу на російські інтернет-ресурси, було здійснено огляд російського офіційного Інтернет-ресурсу «Официальный сайт Администрации Херсонской области» за посиланням (Інтернет - адресою): «ІНФОРМАЦІЯ_3», де за відповідним посиланням у загальному доступі розміщено статтю із вмістом указу президента російської федерації щодо визнання Херсонської області від 29 вересня 2022 року № 686. Назва статті: «Россия признала Херсонскую область». До протоколу огляду додані: роздруківка вказаної публікації та мультимедійний оптичний носій інформації формату диск DVD-R, із збереженими на ньому в електронному вигляді файлами, серед яких вищевказана публікація.

Протоколом огляду від 05 грудня 2022 року, відповідно до якого слідчим з використанням браузера «Google-Chrome», а також застосунку «ZenMate VPN» - для входу на російські інтернет-ресурси, було здійснено огляд російського офіційного Інтернет-ресурсу «Официальный интернет-портал правовой информации» за посиланням (Інтернет - адресою): «ІНФОРМАЦІЯ_5», де за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4», у загальному доступі розміщено публікацію Договору між російською Федерацією та Херсонською областю про прийняття до російської федерації Херсонської області та утворення в складі російської федерації нового суб`єкта від 30 вересня 2022 року. Назва публікації: «Договор между Российской Федерацией и Херсонской областью о принятии в Российскую Федерацию Херсонской области и образовании в составе Российской Федерации нового субъекта от 30 сентября 2022 года (ратифицирован Федеральным законом от 4 октября 2022 года № 375-ФЗ, вступил в силу 5 октября 2022 года, письмо МИД России от 05.10.2022 № 19696/дп)». Дата публікації: 03.10.2022. Підписанти: За російську федерацію ОСОБА_6 2. За Херсонську область ОСОБА_8. До протоколу огляду додані: роздруківка вказаної публікації та мультимедійний оптичний носій інформації формату диск DVD-R, із збереженими на ньому в електронному вигляді файлами, серед яких вищевказана публікація.

Протоколом огляду від 31 травня 2023 року, відповідно до якого з використанням браузера «Google-Chrome» проведено огляд публікації в мережі Інтернет, а саме за посиланням https://khogov.ru, у розділі «Деятельность» у підрозділі «Указы Губернатора» та у розділу «2022 год» указу губернатора № 245 від 22 липня 2022 «О изберательной комисси Херсонской области», зі змісту якого встановлено, що це наказ так званого губернатора стосовно створення виборчих комісій для проведення референдуму на території Херсонської області щодо приєднання Херсонської області до складу рф, відповідно до якого створено виборчу комісію у складі 7 членів, які затверджуються головою адміністрації. Термін повноважень комісії визначено на 3 роки. Комісія отримала статус юридичної особи, визнана органом адміністрації та головним розпорядником і розподільником бюджетних коштів. Заступнику голови адміністрації з внутрішньої політики доручено забезпечити організацію процесу формування комісії, включаючи прийом пропозицій щодо кандидатур від громадських об`єднань та інших організацій, а також підготувати положення про комісію для затвердження. Також затверджено текст інформаційного повідомлення про початок прийому пропозицій з терміном у 5 днів. Усі виборчі комісії, створені до набрання чинності цим указом, визнано недійсними із зобов`язанням припинити їх діяльність. Цей указ є спробою створення інституцій для проведення незаконного референдуму щодо приєднання Херсонської області до складу російської федерації, що порушує суверенітет України та норми міжнародного права. До протоколу огляду додані: роздруківка вказаної публікації та мультимедійний оптичний носій інформації формату диск DVD-R, із збереженими на ньому в електронному вигляді файлами, серед яких вищевказана публікація.

Протоколом огляду від 31 травня 2023 року, відповідно до якого з використанням браузера «Google-Chrome» проведено огляд публікації в мережі Інтернет, а саме за посиланням https://khogov.ru, у розділі «Деятельность» у підрозділі «Указы Губернатора» та у розділу «2022 год» указу губернатора № 88 від 20 вересня 2022 «О назначении референдума Херсонской области о выходе Херсонской области из состава Украины и о вхождении Херсонской области в состав Российской Федерации на правах субъекта Российской Федерации», зі змісту якого встановлено, що вказаним указом, підписаним головою так званої «Военно-гражданской администрации Херсонской области», було призначено проведення референдуму щодо виходу Херсонської області зі складу України та її приєднання до російської федерації як суб`єкта рф. Референдум було заплановано на 23-27 вересня 2022 року. Зокрема, 23-26 вересня голосування передбачено проводити на прибудинкових територіях та в інших пристосованих місцях. 27 вересня голосування організовується у приміщеннях виборчих дільниць. Указом також передбачено фінансування підготовки та проведення референдуму за рахунок так званого « Совета Министров Военно -гражданской администрации Херсонской области» та надання підтримки виборчим комісіям. Цей документ є частиною спроб легітимізувати незаконну анексію Херсонської області російською федерацією. До протоколу огляду додані: роздруківка вказаної публікації та мультимедійний оптичний носій інформації формату диск DVD-R, із збереженими на ньому в електронному вигляді файлами, серед яких вищевказана публікація.

Протоколом огляду від 17 лютого 2023 року, відповідно до якого з використанням Інтернет-месенджера «Telegram» проведено огляд публікації на офіційній сторінці представника окупаційної влади рф в Херсонській області, голови «Військово-цивільної адміністрації» ОСОБА_8 , за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6. За посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_7 розміщено публікацію ОСОБА_8 із заявою про проведення референдуму щодо входження Херсонської області до складу рф. Публікація містить текст заяви та відеозапис його промови. Назва статті: «Заявление главы Администрации Херсонской области ОСОБА_8 о проведении референдума по вхождению Херсонской области в состав Российской Федерации». Дата публікації: 20 вересня 2022 року. У заяві ОСОБА_9 зазначено, що керівництво адміністрації прийняло рішення про проведення референдуму з 23 по 27 вересня 2022 року. Окремо акцентовано на закликах до мешканців Херсонської області взяти участь у референдумі, а також запроваджено адміністративну і кримінальну відповідальність за порушення встановлених правил проведення референдуму. У заяві підкреслено, що рішення спрямоване на забезпечення безпеки мешканців регіону, реалізацію «права на самовизначення» та інтеграцію Херсонської області до складу рф як суб`єкта. До протоколу огляду додані: роздруківка вказаної публікації та мультимедійний оптичний носій інформації формату диск DVD-R, із збереженими на ньому в електронному вигляді файлами, серед яких вищевказана публікація.

Під час дослідження вказаних доказів жодна із сторін не заявила про недотримання норм чинного кримінального процесуального законодавства при їх отриманні на стадії досудового розслідування, про їх недопустимість чи неналежність.

Крім того, в судовому засіданні були допитані свідки, зі змісту показів яких вбачається причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що знайома з обвинуваченим ОСОБА_1 , оскільки вони мешкали в одному населеному пункті. Однак близьких чи дружніх стосунків між ними не було. За її словами, вона неодноразово бачила ОСОБА_1 у період організації референдуму, який проводився у вересні 2022 року.

Свідок повідомила, що під час підготовки до референдуму ОСОБА_1 координував діяльність місцевих організаторів, які забезпечували створення виборчих дільниць. Зокрема, він особисто керував облаштуванням місць для голосування, перевіряв їх готовність та організовував розподіл бюлетенів. Також свідок зазначила, що ОСОБА_1 проводив роз`яснювальну роботу серед місцевого населення, переконуючи людей брати участь у референдумі. За її словами, під час цієї роботи він використовував аргументи про «необхідність визначення майбутнього регіону».

Свідок додала, що ОСОБА_1 відвідував домівки мешканців у супроводі осіб у формі з символікою рф. Ці особи, за словами свідка, не висловлювали прямих погроз, але їхня присутність створювала атмосферу примусу. Вона також згадала, що під час відвідувань громадян ОСОБА_1 пропонував підписати документи про участь у референдумі. Свідок відмовилася брати участь і зазначила, що це викликало невдоволення зі сторони організаторів.

Свідок також повідомила, що під час проведення референдуму багато місцевих мешканців уникали відвідування виборчих дільниць. Однак представники організаторів, серед яких був і ОСОБА_1 , продовжували закликати людей до участі. Вона також зазначила, що під час референдуму до населеного пункту приїздили особи, які представлялися «спостерігачами», але їхні повноваження та статус залишилися незрозумілими.

На запитання суду свідок уточнила, що їй не відомо про інші можливі дії ОСОБА_1 , які б свідчили про прямий тиск на громадян або про маніпуляції результатами референдуму. Водночас вона зауважила, що у селі панувала атмосфера страху, оскільки люди побоювалися наслідків за відмову від участі.

На завершення допиту свідок зазначила, що їй невідомо, де перебуває ОСОБА_1 на момент судового розгляду, але чула від односельців, що він виїхав з регіону одразу після завершення референдуму. Інших відомостей, які б могли мати значення для справи, свідок не надала.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що він знайомий з обвинуваченим ОСОБА_1 , оскільки вони є односельчанами. Свідок охарактеризував їхні стосунки як дружні, але не тісні. На запитання прокурора свідок зазначив, що йому відомо про участь ОСОБА_1 у підготовці виборчої дільниці для проведення референдуму. Зокрема, ОСОБА_1 , за словами свідка, брав участь у забезпеченні дільниці меблями та організації робочих місць для членів виборчої комісії. Однак свідок не зміг уточнити, чи здійснював ОСОБА_1 ці дії за власною ініціативою або за вказівкою інших осіб.

Свідок також повідомив, що ОСОБА_1 спілкувався з директором місцевої школи, на базі якої планувалося організувати виборчу дільницю, проте прізвище директора свідок не пам`ятає. За його словами, ОСОБА_1 обговорював із директором логістичні питання, зокрема, розміщення кабін для голосування та зберігання бюлетенів.

На запитання прокурора про можливу причетність ОСОБА_1 до відбору кандидатів у виборчу комісію свідок заявив, що йому про це нічого не відомо. Свідок також не має інформації, яка б підтверджувала чи спростовувала те, що ОСОБА_1 впливав на членів виборчої комісії або на результат референдуму.

Крім того, свідок зазначив, що загалом підготовка до референдуму в селі викликала обурення серед місцевих жителів, але конкретних випадків тиску чи порушень свідок не бачив. Він чув від інших мешканців, що організацією референдуму займалися сторонні особи, але детальної інформації про їхню діяльність не має.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що знайома з ОСОБА_1 , проте жодних родинних чи близьких стосунків із ним не має. Вона зазначила, що ОСОБА_1 був активним учасником організації референдуму у вересні 2022 року. Зокрема, він разом із іншими особами здійснював подвірний обхід мешканців, переконуючи їх брати участь у голосуванні. Свідок повідомила, що ОСОБА_1 в основному діяв у супроводі озброєних військових, що створювало атмосферу страху серед місцевих жителів.

Свідок згадала, що під час обходу ОСОБА_1 разом із іншими особами вимагав у людей пред`явити паспорти для реєстрації та пропонував підписати документи про участь у голосуванні. Вона зауважила, що дії ОСОБА_11 виглядали як примус до участі в референдумі. Водночас свідок не змогла точно сказати, чи здійснював ОСОБА_1 ці дії за власною ініціативою, чи під тиском інших осіб.

Свідок також повідомила, що референдум у селі проходив за участі організованої групи, до якої входив і ОСОБА_1 , голосування проводили просто у дворах людей. Свідок описала, що бюлетені були привезені до села організаторами, однак їхній зміст вона не пам`ятає.

На запитання прокурора свідок зазначила, що їй невідомо, хто саме займався організацією виборчої дільниці в селі, оскільки вона на дільниці не була. Водночас ОСОБА_3 підтвердила, що під час референдуму до голосування активно залучали місцевих мешканців, але подробиці цього їй невідомі.

Свідок додала, що одразу після референдуму вирішила залишити окуповану територію через небезпеку і моральний тиск. 25 вересня 2022 року вона виїхала на підконтрольну Україні територію.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що знайомий із ОСОБА_1 , проте близьких чи родинних стосунків із ним не має. Він зазначив, що ОСОБА_1 брав активну участь у організації та проведенні референдуму у вересні 2022 року. Зокрема, за словами свідка, ОСОБА_1 виконував функції організатора, здійснював подвірні обходи, закликав мешканців брати участь у голосуванні та переконував їх у необхідності підтримки референдуму.

Свідок зауважив, що ОСОБА_1 діяв у супроводі озброєних військових, які не висловлювали прямих погроз, проте їхня присутність створювала психологічний тиск. Крім того, свідок зазначив, що ОСОБА_1 особисто контролював процес голосування в кількох домогосподарствах і фіксував результати.

На запитання прокурора, чи міг ОСОБА_1 діяти під примусом, свідок відповів, що не виключає такої можливості, проте конкретних фактів примусу йому не відомо.

Свідок розповів, що до людей приходили представники організаторів у супроводі військових і пропонували заповнити бюлетені. Бюлетені, за словами свідка, містили одне запитання, яке свідок не зміг згадати дослівно.

Свідок зазначив, що члени організованої групи, до якої входив і ОСОБА_1 , проводили голосування, забирали заповнені бюлетені та відвозили їх у невідомому напрямку. Він також згадав, що референдум проводився під наглядом сторонніх осіб, які представлялися «спостерігачами», проте їхні повноваження були незрозумілими.

Свідок повідомив, що залишив окуповану територію 30 вересня 2022 року через страх за свою безпеку та неможливість жити в умовах постійного примусу. Він зазначив, що в період референдуму у селі панувала атмосфера страху та безправ`я.

Також, на судовому засіданні були досліджені показання свідків отримані не шляхом їх безпосереднього допиту судом під час судового засідання, а у порядку частини одинадцятої статті 615 КПК України, відповідно до якої показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

У вказаному порядку досліджені показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_13 , які 20 червня 2023 року та 21 травня 2023 року відповідно, були допитані під час досудового розслідування, яке здійснювалося в умовах воєнного стану, що підтверджується протоколами допиту свідків від 20 червня 2023 року та 21 травня 2023 року відповідно, та змістом DVD-R дисків доданих до них, які було розпаковано в присутності учасників справи та відтворено в залі суду.

Таке рішення було судом ухвалене у зв`язку з неможливістю забезпечення прибуття вказаних свідків до зали суду з об`єктивних причин, а саме, виїзду за межі України свідка ОСОБА_4 та неможливістю встановлення місця перебування свідка ОСОБА_13 .

Так, відповідно до результатів допиту свідка ОСОБА_4 , які зафіксовані за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації, встановлено, що вона 20 червня 2023 року надала такі показання.

Свідок зазначила, що на момент 24 лютого 2022 року проживала в селі Шевченко Скадовського району Херсонської області за адресою: вул. Володимира Шевченка, буд. 2, і працювала сторожем у Шевченківському ліцеї.

ОСОБА_4 повідомила, що була змушена покинути місце проживання 25 грудня 2022 року через тиск окупаційної влади, оскільки займала проукраїнську позицію. Окупаційну владу в селі очолив ОСОБА_14 , а його заступником був ОСОБА_1 .

Свідок розповіла, що ОСОБА_15 і ОСОБА_11 брали активну участь у проведенні псевдореферендуму, який відбувався 23-25 вересня 2022 року. Проведення референдуму здійснювалося побудинково. Зокрема, 23 вересня о 8:00 ранку вони розпочали голосування з її вулиці. Марценюк і Федоров вигукували мешканців, тоді як ОСОБА_16 та ОСОБА_17 видавали бюлетені. ОСОБА_18 тримав прозору скриньку, яка раніше використовувалася на виборах в Україні, а ОСОБА_19 перевіряла паспорти мешканців та видавала бюлетені.

Свідок підтвердила, що під час голосування ОСОБА_18 зазначав, що необхідно взяти участь у референдумі та проголосувати за приєднання Херсонської області до Російської Федерації. Вона також повідомила, що процес голосування координувався ОСОБА_15 і ОСОБА_11 , які залучали російських військових для тиску на місцевих мешканців. Російські військові перебували по периметру, озброєні та у повному обмундируванні.

ОСОБА_4 повідомила, що під час проведення референдуму до формування виборчої комісії залучалися місцеві проросійськи налаштовані особи. Комісія діяла під керівництвом ОСОБА_15 та включала таких осіб, як ОСОБА_11 і ОСОБА_20 . Остання підписувала документи та їздила до ОСОБА_21 для координації із окупаційною адміністрацією.

Свідок зазначила, що під час роботи в школі мала особисті контакти з ОСОБА_11 . Зокрема, він разом із ОСОБА_15 вимагав у неї ключі від школи, погрожуючи залученням російських військових у разі відмови. За її словами, через два дні після цього школу було обікрадено, зокрема, зник телевізор.

Свідок підтвердила, що готова впізнати ОСОБА_11 за фотознімками, оскільки добре пам`ятає його через численні контакти.

Відповідно до результатів допиту свідка ОСОБА_13 , які зафіксовані за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації, встановлено, що він 21 травня 2023 року надав такі показання.

Свідок повідомив, що ОСОБА_1 був помічником ОСОБА_14 , якого окупаційна влада призначила старостою села. Разом із ОСОБА_15 він організовував збори жителів села біля школи, на яких обговорювалися питання щодо примусового навчання дітей у школі за новими російськими стандартами. На зборах жителям погрожували вилученням дітей із сімей та позбавленням батьківських прав у разі відмови віддавати їх до школи.

ОСОБА_1 разом із ОСОБА_15 здійснював обходи будинків мешканців села, які виїхали, та забирав ключі для заселення в ці будинки російських військових. Свідок зазначив, що одним із таких будинків був будинок його дружини, ОСОБА_22 , розташований за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_11 особисто був присутній під час заселення російських солдатів у цей будинок.

Свідок також повідомив, що ОСОБА_11 активно брав участь у підготовці та проведенні референдуму, організованого окупаційною владою. Він разом із сином і ОСОБА_15 роздавав бюлетені та здійснював примусове голосування. Свідок бачив ОСОБА_11 та інших організаторів, які ходили по вулицях із бюлетенями, прозорими скриньками та супроводжувалися озброєними військовими. Син ОСОБА_11 також був членом виборчої комісії та займався перевезенням ОСОБА_20 для участі в голосуванні.

ОСОБА_11 разом із ОСОБА_15 був присутній під час відкриття дитячого садка, включаючи пошуки ключів для доступу до приміщення. Коли ключі не вдалося знайти, вони зламали двері, щоб увійти до будівлі.

Свідок зазначив, що ОСОБА_11 був «правою рукою» ОСОБА_15 та виконував його накази, тісно співпрацюючи з окупаційною адміністрацією. Зокрема, він разом із сином брав участь у перекрашуванні прапорів і стели на в`їзді в село з українських на російські.

Свідок повідомив, що ОСОБА_11 та інші організатори референдуму отримували грошову винагороду за свою участь у заходах. За словами свідка, ОСОБА_11 отримав 50 тисяч рублів.

Після проведення референдуму ОСОБА_11 залишився в селі. Свідок зазначив, що він придбав своєму синові двоповерховий будинок.

Будь-яких зауважень, заперечень чи клопотань з приводу порядку відтворення відеозапису допитів вказаних свідків та їх змісту від учасників справи не надійшло.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначений КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Обставини стосовно того, що 24 лютого 2022 року о 05:00 президент рф оголосив своє рішення про початок спеціальної військової операції в Україні та збройними силами рф здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна є загальновідомими та підтверджуються наведеними вище нормативно-правовими актами.

Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 «Про затвердження переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» вся територія Скадовського району, до складу якого входить і с. Шевченко, з 24 лютого 2022 року є тимчасово окупованою рф територією України; на час ухвалення вироку тимчасову окупацію не завершено.

Таким чином, суд безсторонньо та неупереджено оцінивши надані стороною обвинувачення та стороною захисту докази, які є належними та допустимими, дійшов висновку, що підтверджені ними обставини виключають будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований обвинуваченому злочин було вчинено і останній є винним його вчиненні. Стороною обвинувачення, на переконання суду, поза розумним сумнівом доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації вказаного діяння.

Наявність в діях обвинуваченого прямого умислу на вчинення інкримінованого злочину, а саме на участь в проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території, за попередньою змовою групою осіб, встановлені судом на підставі сукупності досліджених судом доказів, зокрема, тих, що підтверджують обставини, які свідчать про очевидне розуміння обвинуваченим факту окупації вказаної території, яка мала відкритий характер, факту незаконності створення та роботи так званої ЦВК Херсонської області, яка діяла на відповідній території, необхідності вчинення особою активних дій спрямованих на проведення незаконного референдуму, покладення на нього у зв`язку з цим відповідних обов`язків та наділення повноваженнями, що не охоплювалися діючим в Україні законодавством, не прихованою співпрацею із представниками окупаційної влади від російської федерації, яка офіційно визнана країною-агресором не лише на території України, а й більшістю країн світу та міжнародними організаціями.

Крім того, обвинувачений на момент окупації с. Шевченка та перед вчиненням злочину був місцевим мешканцем, тобто він був обізнаний щодо законної влади від України, яка діяла на відповідній території, а отже очевидно розумів незаконність вчинених ним дій, які були спрямовані на створення ознак зовнішньої легітимності для громадян рф проведеного референдуму, що в свою чергу передбачало чітке розуміння ним наслідків, які вони мали зумовити та правових процедур, які при цьому мали бути застосовані до таких осіб. Крім того, з боку офіційних представників України неодноразово через засоби масової інформації громадянам України, які залишились на тимчасово-окупованій території, роз`яснювалось про те, що дії спрямовані на проведення незаконного референдуму тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Зазначене є беззаперечним свідченням невимушеної поведінки обвинуваченого, відсутності будь-якого примусу щодо нього, а відтак, і цілковитої добровільності його дій.

Крім того, як встановлено із пояснень свідків, що ОСОБА_1 не проявляв ознак пригнічення, поганого настрою, виконання покладених на нього обов`язків суто формально. Навпаки, свідки бачили, що ОСОБА_1 активно брав участь у референдумі, вчиняв необхідні дії для його проведення, діяв у змові з іншими членами так званої ЦВК Херсонської області.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження у межах, передбачених частиною першою статті 337 КПК України, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні наведені вище письмові докази у їх сукупності, надавши їм правову оцінку, відповідно до вимог статті 94 КПК України, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, взявши до уваги показання свідків, як тих, які були допитані безпосередньо під час судового засідання, так і тих, які були допитані під час досудового розслідування у порядку частини одинадцятої статті 615 КПК України, які є послідовними, узгодженими між собою та іншими обставинами підтвердженими письмовими доказами, які, на думку суду, є належними та допустимими, не викликають сумнівів у їх достовірності, за відсутності підстав ставити їх під сумнів, у зв`язку з чим їх слід покласти в основу обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що на момент вчинення злочину територія с. Шевченка Скадовського району Херсонської області була тимчасово окупованою, на ній було сформовано склад та організовано роботу так званої ЦВК Херсонської області, а обвинувачений, будучи громадянином України та безсумнівно обізнаним про вказані обставини, добровільно вчинив вказані дії, які суд кваліфікує за частиною другою статті 28, частиною п`ятою статті 111-1 КК України, як колабораційну діяльність, а саме - участь громадянина України в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

При цьому, про наявність у діях обвинуваченого такої кваліфікуючої ознаки, як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, вбачається з того, що сама так звана ЦВК Херсонської області, завдання якої реалізовував обвинувачений у межах наданих йому повноважень, передбачає участь кількох осіб, які спільно працюють та виконують обов`язки, покладені на них згідно з їх розподілом у межах діяльності комісії. Не зазначення в обвинувальному акті про визнання вини інших осіб у вчиненні відповідного злочину відповідає вимогам пункту 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статті 62 Конституції України та статті 17 КПК України, відповідно до яких закріплено принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання суд дійшов таких висновків.

Положеннями частин першої, другої статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Пунктом 3 частини першої статті 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до положень частини п`ятої статті 12 КК України та санкції частини п`ятої статті 111-1 КК України встановлено, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення є тяжким злочином проти основ національної безпеки України, яке передбачає відповідальність у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Отже, при визначенні обвинуваченому виду та розміру покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотиви вчинення кримінального правопорушення, наслідки його вчинення, інші обставини, які впливають на покарання, а також дані про особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, на момент окупації проживав в населеному пункті в якому і вчинив дії щодо проведення незаконного референдуму, характеризується за місцем проживання посередньо, не притягувався до кримінальної відповідальності, дітей на утриманні не має.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_1 , відповідно до статті 66 КК України, суд не встановив.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_1 суд, відповідно до пункту 11 частини першої статті 67 КК України, визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Зважаючи на те, що обвинувачений, як громадянин України, вчинив тяжкий злочин проти основ національної безпеки України в період встановленого в Україні воєнного стану, який у зв`язку з цим становить підвищену суспільну небезпеку, наслідки якого виявились, зокрема, у сприянні своїми діями державі-агресору в проведенні незаконного референдуму, що порушило незалежність, суверенітет, територіальну цілісність та конституційний лад України, а також враховуючи вчинення обвинуваченим вказаного злочину із корисливих мотивів, про що свідчить відсутність обставин, які б підтверджували перебування його у тяжкому матеріальному стані, інші обставини, які б об`єктивно давали б підстави для відповідних висновків, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого, його переховування та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо досягти шляхом призначення йому основного покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк - десять років, та додаткового покарання, у виді конфіскації всього майна, яке є його власністю, а також враховуючи, положення частини першої статті 55 КК України, висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду висловлені в постанові від 02 лютого 2022 року у справі № 344/16025/18, правові позиції наведені в пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду щодо застосування стаття 55 КК України, викладений у постанові від 04 вересня 2023 року у справі № 404/2081/22, обов`язкового додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатися діяльністю, яка пов`язана з наданням публічних послуг строком на п`ятнадцять років, що за характером і обсягом повноважень є аналогічними тим, з якими було пов`язане вчинене кримінального правопорушення.

Таке покарання, на думку суду, є справедливим і достатнім, а також відповідатиме його меті.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 червня 2023 року № 490/5335/23 стосовно обвинуваченого, за його відсутності, було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, без зазначення строку дії такої ухвали.

Зважаючи на обставини справи, призначене обвинуваченому покарання, яке пов`язане з позбавленням волі, а також відсутність останнього на проголошенні вироку, суд вважає за необхідне продовжити застосований запобіжний захід до набрання вироком законної сили, з метою забезпечення його виконання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Витрати на залучення експертів відсутні. Речові докази відсутні.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 червня 2023 року № 490/5335/23 на земельну ділянку площею 4,2 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Шевченківської сільської ради Скадовського району Херсонської області, кадастровий номер :13:008:0002, та причіп УВН 810080, номерний знак НОМЕР_1 , залишити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374 КПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 28, частиною п`ятою статті 111-1 КК України, та призначити йому покарання у виді десяти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатися діяльністю, яка пов`язана з наданням публічних послуг строком на п`ятнадцять років та з конфіскацією усього належного йому на праві приватної власності майна.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою застосований стосовно ОСОБА_1 - залишити до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_1 обраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Строк відбування покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатися діяльністю, яка пов`язана з наданням публічних послуг обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 червня 2023 року № 490/5335/23 на земельну ділянку площею 4,2 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Шевченківської сільської ради Скадовського району Херсонської області, кадастровий номер :13:008:0002, та причіп УВН 810080, номерний знак НОМЕР_1 , залишити без змін.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захиснику, а інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями частини третьої статті 323 і статті 297-5 КПК України та на офіційному веб-сайті суду.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ________________ ОСОБА_23