Справа №522/9291/24
Провадження №1-кп/522/888/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2024 року Місто Одеса, Україна

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000272 від 08 травня 2024 року на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рені Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні матір у віці 84 роки та неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

обвинувачений- ОСОБА_3 ,

інших учасників кримінального провадження:

потерпілий - ОСОБА_6

УСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

ОСОБА_7 08.05.2024 року близько 11:30 години, керував власним автомобілем білого кольору в кузові універсал марки «Рено Логан» та проїзджав перехрестя вулиць за адресою: м. Одеса, вул.Катерининська на розі Малої Арнаутської, коли зупинив власний автомобіль на дорожньому переході, де стався конфлікт з потерпілим ОСОБА_6 з приводу того, що ОСОБА_3 , зупинив власний автомобіль на дорожньому переході, що унеможливлювало рух пішоходів, після чого ОСОБА_6 , зробив ОСОБА_3 , усне зауваження та далі в ході конфлікту, у ОСОБА_3 , виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ..

Діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 в ході конфлікту, раптово наблизившись до потерпілого зі спини наніс два удари кулаком правої руки в область голови, а саме в район потилиці та правого вуха, внаслідок чого ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження.

Зазначеними умисними діями ОСОБА_3 , спричинив ОСОБА_6 , тілесні ушкодження у вигляді: синець(1) на правому вусі в області завитка, дане тілесне ушкодження, має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, відповідно до п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затвердженим Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, за кваліфікуючою ознакою: умисне легке тілесне ушкодження.

Позиція сторони захисту

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого проступку визнав у повному обсязі, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, зазначивши, що дійсно спричинив легкі тілесні ушкодження ОСОБА_6 ..

Докази, надані стороною обвинувачення

Крім того, винуватість ОСОБА_3 повністю доведена дослідженими безпосередньо під час судового розгляду наступними доказами.

-Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який показав у суді, що 04.05.2024 року він був на ринку «Привоз», повертався з двома великими сумками, переходив дорогу на зелений сигнал світлофору. Перед ним різко розвернувся автомобіль, обвинувачений ОСОБА_7 запитав, чи все у нього в порядку, він відповів щоб краще він не їхав на червоне світло, у відповідь він почав нецензурно лаятись. Він проїхав далі і вийшов із автомобіля, став у стійку боксера і продовжував битись. Він пішов далі, ОСОБА_7 наздогнав його і наніс йому удари кулаком у вухо та у потилицю, сказавши, що він начебто вдарив його автомобіль сумкою. Він викликав поліцію та записав номер його телефону.

-Заявою потерпілого ОСОБА_6 про злочин у відповідності від 04.05.2024 р., згідно із яким потерпілий ОСОБА_6 просив притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 , який вчинив стосовно нього хуліганство та нанесення тілесних ушкоджень 04.05.2024 року приблизно о 11.25 на перехресті вулиць Катерининської та Малої Арнаутської в м.Одесі та 1, з хуліганських мотивів наніс йому два удари по голові, висловлювався нецензурною лайкою в його бік, використавши незначну причину.

- Висновком експерта № 631 від 08.05.2024 року, згідно якого у ОСОБА_6 виявлено наступне тілесне ушкодження: синець, - на правому вусі в області завитка. Вказане тілесне ушкодження утворилося внаслідок дії тупого твердого предмету (предметів), індивідуальні особливості якого (яких) у властивостях ушкодження не відобразилися. Такими тупими предметами могли бути руки, ноги. В механізмі виникнення ушкодження могли мати місце удар, стиснення. Враховуючи морфологічні особливості ушкодження (синець - синього кольору із жовто-зеленим відтінком по периферії, з чіткими межами) слід вважати, що воно виникло приблизно в межах 4-8 діб до початку проведення огляду, тобто могло бути спричинено 04.05.2024р.. Дане тілесне ушкодження має незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Вирішення питання про можливість утворення ушкодження в умовах падіння з положення стоячи на площині потребує встановлення конкретних умов та обстановки.

- Протоколом огляду предмета від 29.05.2024 року, в ході якого дізнавачем сектору дізнання відділу поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 оглянуто DVD-R диск. При відчиненні диску DVD-R диску білого кольору на ньому наявний наступний відеофайл:«вул.Катериненська - кут М.Арнаутської (на перехрестя)».При відкритті відеофайлу «вул. Катериненська кут М.Арнаутської (на перехрестя)» вбачається як 04.05.2024 приблизно об 11:31 год., за адресою: м.Одеса, перехрестя вулиць Катериненська та Мала Арнаутська на дорозі під`їзжає біле авто в кузові універсал марки «Рено Логан», до потерпілого громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , далі, як «Особа 1», який стоїть на дорожному переході. (Скріншот1)

Далі вбачається вищезазначений відео файл у наступному кадрі, де видно, як особа чоловічої статті (водій вищезазначеного авто), в ході дізнання встановлена, як ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,(далі Особа2) припаркував автомобіль на дорожньому переході, вийшов з нього та спілкується з Особою 1. (Скріншот 2)

Далі вбачається вищезазначений відео файл у наступному кадрі, де Особа 1 та Особа 2, переходять дорогу, через дорожній перехід, та після чого особа Особу 2 хапає особу 1 за одяг, а саме куртку в районі правого плеча, а Особа 1 намагається вирватись. (Скріншот 3 ).

На наступному відеофайлі під назвою «вул. Катериненська кут М.Анаутська (в бік В.Арнаутської), розміром 130 МБ ( 136 953 168 Байт), вбачається, як Особа 2 тримаючи Особу 1 за плече наносить останньому 2 (два) удари правої рукою зжатою в кулак в область голови. (Скріншот 4)

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 29.05.2024 р., згідно із яким свідок ОСОБА_10 впізнав особу під №3, за кольором волосся, розрізом очей, формою носа, формою носа, формою губ, а також за формою обличчя, скул та тілобудовою, а саме ОСОБА_3 , який наніс тілесні ушкодження пішоходу 08.05.2024 року, близько 11.30 годин за адресою:м.Одеса, перетин вулиць Катериниської та Малої Арнаутської у вигляді двох ударів кулаком правої руки зжатої в кулак.

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 29.05.2024 р., згідно із яким свідок ОСОБА_11 впізнав особу під №4, за кольором волосся, розрізом очей, формою носа, формою носа, формою губ, а також за формою обличчя, скул та тілобудовою, а саме ОСОБА_3 , який наніс тілесні ушкодження пішоходу 08.05.2024 року, близько 11.30 годин за адресою:м.Одеса, перетин вулиць Катериниської та Малої Арнаутської у вигляді двох ударів кулаком правої руки зжатої в кулак.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 29.05.2024 р., згідно із яким потерпілий ОСОБА_6 впізнав особу під №2, за кольором волосся, розрізом очей, формою носа, формою носа, формою губ, а також за формою обличчя, скул та тілобудовою, а саме ОСОБА_3 , який наніс йому тілесні ушкодження 08.05.2024 року, близько 11.30 годин за адресою:м.Одеса, перетин вулиць Катериниської та Малої Арнаутської у вигляді двох ударів кулаком правої руки в область потилиці та правого вуха.

Речовими доказами: компакт-диск DVD-R з відеозаписами з камер відеоспостереження, що розташовані на перехресті вулиць вул.Катериненська - кут М.Арнаутської, у період з 11:30 годин по 11:33 годин 29.05.2024 року.

Аналіз доказів та висновки суду

Надані стороною обвинувачення докази суд вважає достатніми для ухвалення обвинувального вироку. Наведені, досліджені безпосередньо в суді докази, які суд поклав в основу вироку, узгоджуються між собою, зібрані у порядку, встановленому ст.93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст.87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, вислухавши пояснення обвинуваченого, потерпілого, свідків, перевіривши письмові докази, оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, а винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 ККУ, знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду.

Так, потерпілий ОСОБА_6 та сам обвинувачений підтвердили у суді факт виникнення під час руху конфлікту між водієм та пішоходом, під час якого потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження у виді синця, - на правому вусі в області завитка, що підтверджено висновком експерта. Під час впізнання за фотознімками потерпілий та свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_10 впізнали обвинуваченого, як безпосереднього учасника конфлікту.

Камери відеоспостереження також зафіксували подію кримінального правопорушення,

Таким чином, ключовим доказом у справі є саме показання потерпілого, які узгоджуються із іншими непрямими доказами та встановленими судом фактичними обставинами справи.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого, суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини. Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Суд вважає, що наведені докази у їх сукупності, поза розумним сумнівом доводять причетність обвинуваченого до завдання тілесних ушкоджень потерпілому за наведених обставин.

Правова оцінка фактичної та юридичної підстав кваліфікації діяння, інкримінованого стороною обвинувачення, дають підстави дійти висновку про наявність у діях обвинуваченого складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.2 ст.125 ККУ за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження.

Щодо призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, відсутність обставин, що обтяжують покарання та обставини, що пом`якшують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, є кримінальним проступком, який карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до одного року, або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

ОСОБА_3 є громадянином України, здобув вищу освіту, одружений, який має на утриманні матір у віці 84 роки та неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, зареєстрований та мешкає в Одеській області, посередньо характеризується за місцем мешкання

вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.

Обвинувачений визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку, не визнав цивільний позов потерпілого та не вибачився перед останнім.

Потерпілий в частині призначення обвинуваченому покарання покладався на розсуд суду, поданий цивільний позов підтримав у повному обсязі.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , на підставі ч.2 ст. 66 ККУ, суд визнає наявність у нього інвалідності та двох неповнолітніх дітей.

Обставини, що обтяжують покарання, передбачені ст.67 ККУ, не встановлені.

Водночас, вирішуючи питання про вид покарання судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку та наслідки, особу обвинуваченого, його вік, сімейний стан, зазначені пом`якшуючі обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, відсутність, обставин, що обтяжують покарання, а також усі обставини справи в їх сукупності, керуючись принципом індивідуалізації, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 за вчинений ним кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.125 КК України, покарання у вигляді штрафу.

Суд вважає, що застосування такого покарання в даному випадку буде достатнім для перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Приймаючи таке рішення, суд, серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Щодо цивільного позову потерпілого в

Потерпілим ОСОБА_6 , заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди у розмірі 50 000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог потерпілий посилається на наступне.

В результаті умисних неправомірних дій ОСОБА_3 йому була спричинена моральна шкода, яка полягає у тому, що у результаті нанесення йому ударів, йому були спричинені тілесні ушкодження, він перетерпів фізичний біль та моральні страждання, суттєво були порушені його звичайні життєві зв`язки, через спричинені тілесні ушкодження, він змушений був перенести робочі зустрічі з клієнтами, внаслідок чого вони відмовились від його послуг, крім того витратив багато часу на відвідування відділу поліції.

Враховуючи присутність психологічно травмуючого фактору (неправомірних дій відповідача), користуючись принципами розумності та справедливості, позивач визначає розмір моральної шкоди у сумі 50 000,00 (п`ятдесят тисяч ) гривень.

Суд вважає, що позовні вимоги потерпілого підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

За приписами ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Таким чином, законодавець визначив загальні критерії щодо меж судової дискреції у вирішенні питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди, тобто визначення розміру такого відшкодування становить предмет оціночної діяльності суду.

Частинами 4-5 статті 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, що стосується розміру моральної шкоди, суд враховує, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. З огляду на те, що «розумність» і «справедливість» є оціночними поняттями, суди які заслуховують сторін та встановлюють фактичні обставини справи, мають широку свободу розсуду під час визначення розумного та справедливого (співмірного) розміру відшкодування моральної шкоди. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Суд бере до уваги, висновок висвітлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020, справа №752/17832/14-ц, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст.1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Стаття 1168 ЦК України встановлює, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Згідно з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, а саме пункту 3 постанови від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі по тексту - Постанова) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв?язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Пунктом 5 даної Постанови передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні та з чого він при цьому виходить. Як убачається з пункту 9 зазначеної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин справи. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Судом враховано характер отриманих ушкоджень здоров`я потерпілим, тимчасову відірваність від активного соціального життя, емоційну напругу, почуття образи, обурення, що супроводжувалося постійним больовим відчуттям, що обумовило необхідність залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів.

Судом встановлено, що потерпілий, у зв`язку із отриманням фізичної травми внаслідок протиправних дій обвинуваченого, перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «МКЛ» №1 з 13.10.2022 року по 24.10.2022 року з діагнозом: перелом кісток носу зі зміщенням уламків, йому було проведено оперативне втручання, а саме проведено репозицію кісток носу.

При цьому потерпілий, окрім фізичного болю, зазначав моральних страждань, оскільки змінився на певний період часу його звичний спосіб життя, він був вимушений звертатися до правоохоронних органів та домагатися відновлення справедливості і захисту порушених прав під час кримінального провадження.

Тому суд вважає співмірним заподіяній моральній шкоді стягнення на користь потерпілого з обвинуваченого грошових коштів у сумі 10 000 гривень.

Щодо інших питань

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні - відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не встановлено.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.1-90, 125 КК України, ст. 1-379 КПК України, суд, ст.ст. 1168 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання, у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень, на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому не застосовувати.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 в якості відшкодування завданої моральної шкоди 10 000 (десять тисяч) гривень.

Речовий доказ по справі: DVD-R диск з записом з камер відеоспостереження - зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою яка тримається під вартою, протягом цього ж часу з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченим, а також не пізніше наступного дня після оголошення направити учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_12

14.01.2025