Справа № 645/6395/24
Провадження № 1-кп/645/233/25
В И Р О К
14 квітня 2025 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець сел. Безлюдівка Харківського району Харківської області, громадянин України, не одружений, який має вишу освіту, офіційно не працює, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,
ОСОБА_4 у період часу з кінця 2022 року, але не пізніше 12.01.2023, з метою уникнення від встановленої Законом відповідальності за керування транспортним засобом, без відповідних на те документів (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу), в порушення вимог статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993, яка визначає основні положення щодо допуску до керування транспортними засобами, а також постанови Кабінету Міністрів України №1388 від 7 вересня 1998 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», а саме ч. 6, згідно якої транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в сервісних центрах МВС або через центри надання адміністративних послуг, діючи умисно, протиправно, з метою подальшого використання підробленого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, вступив у змову з невстановленою особою, та, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, для сприяння у виготовленні підробленого документа, надав невстановленій особі анкетні дані свого сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме фотозображення паспорту останнього та фотозображення дійсного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на автомобіль марки «Volkswagen T5» для подальшого внесення відповідної інформації до підробленого документа.
Надалі вищевказана невстановлена особа у невстановлений час та місці, виготовила підроблений документ свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, який надає право керувати транспортним засобом та видається в установленому Законом порядку з дотриманням певної процедури, а саме бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 02.12.2016 ТСЦ 0743, в яке внесла анкетні дані ОСОБА_5 та в подальшому, поштовим відправленням надіслала ОСОБА_4 .
Далі, продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, ОСОБА_4 поштовим відправленням отримав у відділенні «Нової пошти», від невстановленої особи завідомо підроблений документ, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 02.12.2016 ТСЦ 0743 на ім`я ОСОБА_5 , для подальшого використання завідомо підробленого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тобто ОСОБА_4 був обізнаний про отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 02.12.2016 ТСЦ 0743 з порушенням установленої чинним законодавством процедури, а отже й про факт підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого на ім`я ОСОБА_5 .
Згідно висновку експерта судової технічної експертизи документів № СЕ-19/121-23/2262-КДТЗ від 09.02.2023, бланк наданого для дослідження свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з серійним номером НОМЕР_2 , яке оформлено на транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «T5» з реєстраційним номером « НОМЕР_3 », номером шасі (кузова, рами) « НОМЕР_4 » зареєстроване 02.12.2016 ТСЦ 0743 на ім`я « ОСОБА_5 » - не відповідає бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу.
Згідно інформації регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Волинській області (філія ГСЦ МВС) територіального сервісного центру №0743 державний номерний знак НОМЕР_3 видавався в ТСЦ 0743 на автомобіль марки «Volkswagen Transporter», номер кузова НОМЕР_5 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 видавалося в ТСЦ 4641 на автомобіль марки «Subaru Legacy», номер кузова - НОМЕР_6 . Крім того, в ТСЦ 0743 РСЦ ГСЦ МВС у Волинській області будь-які реєстраційні операції щодо транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «T5» номером шасі (кузова, рами) « НОМЕР_4 » не проводилися.
Дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 3 ст. 358 КК України, а саме підроблення документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, та надає право, з метою використання його підроблювачем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Окрім цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свій протиправний умисел, будучи обізнаним про те, що відповідно до вимог статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993, яка визначає обов`язок водія мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб, а також п. п. «Б» п.2.1. ч. 2 «Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, які наголошують, що водій зобов`язаний мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб, достовірно знаючи, що він не отримував у встановленому постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 7 вересня 1998 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» порядку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 02.12.2016 ТСЦ 0743 на ім`я ОСОБА_5 , та, маючи умисел на подальше використання завідомо підробленого реєстраційного документа на транспортний засіб, бланк якого відповідно до висновку експерта судової технічної експертизи документів № СЕ-19/121-23/2262-КДТЗ від 09.02.2023 не відповідає бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу, переслідуючи мету використання вищевказаного підробленого документа, усвідомлюючи, що пред`явлення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу дозволить йому керувати транспортним засобом, у період часу з кінця 2022 року по 12.01.2023 почав використовувати завідомо підроблений документ, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 02.12.2016 ТСЦ 0743 на ім`я ОСОБА_5 .
12.01.2023, приблизно об 11 год. 47 хв., ОСОБА_4 , рухався по Салтівському Шосе в місті Харкові на транспортному засобі марки «Volkswagen» моделі «T5» з реєстраційним номером « НОМЕР_3 », номером шасі (кузова, рами) « НОМЕР_4 », де за адресою: м. Харків, Салтівське Шосе, 194, був зупинений працівником УПП в Харківській області ДПП в м. Харкові у зв`язку із порушенням вимог ч. 1 ст. 121-3 КУпАП (Порушення вимог законодавства щодо використання номерних знаків транспортних засобів).
Після чого, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що у нього знаходиться при собі підроблений документ свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 02.12.2016 ТСЦ 0743 на ім`я ОСОБА_5 , яке він не отримував у встановленому «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на законну вимогу працівників поліції пред`явив останнім завідомо підроблений документ, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 02.12.2016 ТСЦ 0743 на ім`я ОСОБА_5 . Тим самим, ОСОБА_4 використав завідомо підроблене для нього свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 02.12.2016 ТСЦ 0743 на ім`я ОСОБА_5 .
Дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.
Допитаний в судовому засіданні обвинуваченийОСОБА_4 свою провину визнав частково та вказав, що транспортний засіб «Volkswagen» моделі «T5» з державним номерним знаком НОМЕР_7 , номером шасі (кузова, рами) « НОМЕР_4 », був придбаний за гроші його знайомої ОСОБА_6 , у громадянина ОСОБА_7 , який мав право користування та розпорядження транспортним засобом на підставі нотаріальної довіреності від власника ОСОБА_8 . З метою переоформлення вказаного транспортного засобу, обвинувачений разом з ОСОБА_6 звернулись до Сервісного центру МВС у м.Харкові. Проте, оскільки після початку повномасштабного вторгнення рф, сервісні центри МВС у м.Харкові не працювали, йому незнайома особа запропонувала звернутися до особи на ім`я ОСОБА_9 , який, як вважав обвинувачений, був працівником сервісного центру МВС у м.Дніпро та мав можливість допомогти з перереєстрацією транспортного засобу. Оскільки ОСОБА_4 , не мав можливості приїхати у м.Дніпро, ним було направлено засобами поштового зв`язку копії документів для переоформлення транспортного засобу на його сина ОСОБА_5 . Після цього, незнайома йому особа направила поштою технічний паспорт та номерні знаки, які ОСОБА_4 закріпив на автомобіль та почав користуватися. Вказав, що він був впевнений, що транспортний засіб перереєстровано у відповідності до вимог діючого законодавства. Також вказав, що необхідність придбання вказаного транспортного засобу була зумовлена необхідністю надавати допомогу у перевезенні речей та ремонті транспортних засобів військових формувань ЗСУ, які обороняють Харківську область, яким він допомагає з початку повномасштабного вторгнення рф, зокрема ВЧ НОМЕР_8 , має нагороди та подяки.
Під час судових дебатів обвинуваченийОСОБА_4 вказав, що дійсно звернувся з порушенням установленої законодавством процедури до невстановленої особи для виготовлення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та просив суд суворо його не карати.
Окрім часткового визнання своєї вини, винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження у наданих сторонами кримінального провадження і досліджених в судовому засіданні доказах, а саме:
- показами свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що перебуваючи на посаді поліцейського УПП в Харківській області ДПП 12.01.2023 заступив на денне чергування спільно із заступником командира роти ОСОБА_11 12.01.2023 приблизно об 11 годині вони знаходились на патрулюванні в Немишлянському районі м. Харкова. У момент коли вони знаходилися на патрулюванні по Салтівському Шосе в м. Харкові, ними було зупинено автомобіль «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням обвинуваченого ОСОБА_4 . Вказаний автомобіль був зупинений у зв`язку із тим, що водій транспортного засобу не увімкнув відповідний покажчик повороту під час об`їзду перешкоди. Після зупинки автомобіля патрульними було виявлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був водієм вищевказаного автомобіля. Під час перевірки документів у ОСОБА_4 останній надав для перевірки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , яке виготовлено не друкарським способом, окрім цього номера кузова автомобіля не співпадали згідно із базами ІПНП, а також не співпадав з базами ІПНП номер свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Надалі на місце події було викликано СОТ ВП №2 ХРУП №2 для проведення огляду місця події. Під час огляду місця події дізнавачем було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , автомобіль марки «Volkswagen Transporter» д.н.з НОМЕР_3 та ключ від вказаного автомобіля. Також свідок зазначив, що відносно ОСОБА_4 було винесено постанову за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП;
- показами свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що перебуваючи на посаді поліцейського УПП в Харківській області ДПП 12.01.2023 заступив на денне чергування спільно із ОСОБА_10 12.01.2023 приблизно об 11 годині екіпажом поліції у м.Харкові по Салтівському Шосе було зупинено автомобіль «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку із тим, що водій транспортного засобу не увімкнув відповідний покажчик повороту під час об`їзду перешкоди. Під час перевірки документів у водія, ОСОБА_4 надав для перевірки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , яке виготовлено не друкарським способом, окрім цього номера кузова автомобіля не співпадали згідно із базами ІПНП, а також не співпадав з базами ІПНП номер свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Надалі на місце події було викликано СОТ ВП №2 ХРУП №2 для проведення огляду місця події. Вказав також, що відносно ОСОБА_4 було винесено постанову за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП;
- показами свідка ОСОБА_12 , який зазначив, що 12.01.2023, приблизно об 11:00 годині він знаходився на Салтівському Шосе в м. Харкові. У цей момент до нього підійшли працівники патрульної поліції та попросили побути понятим під час огляду місця події. Свідок на їх прохання погодився та підійшов до місця куди вони попросили. Підійшовши на місце, він побачив працівників поліції, автомобіль марки «Volkswagen Transporter» НОМЕР_9 , водієм якого був ОСОБА_4 . Коли свідок знаходився біля автомобіля дізнавач почав проводити огляд місця події та вилучив у водія ОСОБА_4 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки «Volkswagen Transporter» д.н.з НОМЕР_3 та ключі від вказаного транспортного засобу. Дані речі у водія були вилучені у зв`язку з тим, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу мало ознаки підробки. Також свідок повідомив, що ОСОБА_4 добровільно надав працівникам поліції свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Заходи фізичного або психічного впливу до обвинуваченого працівниками поліції не застосовувались;
- витягом з ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст.358 КК України;
- електронним рапортом працівників поліції про те, що 12.01.2023 у ході здійснення патрулювання по Салтівському Шосе в м. Харкові було виявлено транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_9 , водієм якого був ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яке мало ознаки підробки;
- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 12.01.2023, з якого вбачається, що водій ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_9 , не увімкнув відповідний покажчик повороту під час об`їзду перешкоди. У ході додаткової перевірки встановлено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виготовлено не друкарським способом, окрім цього номера кузова автомобіля не співпадали згідно із базами ІПНП, а також не співпадав з базами ІПНП номер свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Згідно вказаної постанови у ОСОБА_4 були відсутні будь-які зауваження у ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, права, обов`язки, а також строки оскарження постанови обвинуваченому були роз`яснені;
- протоколом огляду місця події від 12.01.2023 з ілюстративною таблицею до нього, з яких вбачається, що 12.01.2023 в період часу з 12 год. 25 хв. по 12 год. 50 хв. дізнавачем в присутності двох понятих під час огляду відкритої ділянки місцевості асфальтованої ділянки дороги за адресою: м. Харків, вул. Салтівське Шосе, 194, виявлено та вилучено транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_9 , біля якого перебував ОСОБА_4 , який надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , яке має явні ознаки підробки, та ключі від автомобіля марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_9 ;
- заявою ОСОБА_4 від 12.01.2023 про долучення до матеріалів справи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 ;
- протоколом огляду ключа від автомобіля марки «Volkswagen Transporter» AC 0173 ВІ д.н.з. від 12.01.2023;
- протоколом огляду свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 12.01.2023;
- протоколом огляду свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 13.01.2023;
- постановами дізнавача СД ВП №2 ХРУП №2 від 13.01.2023 року про визнання речовими доказами транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_9 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 та ключів від автомобіля марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_9 ;
- ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.01.2023 про накладення арешту на транспортний засіб «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_9 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 та ключі від автомобіля марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_9 ;
- листом ТСЦ МВС № 0743 від 24.01.2023 з якого вбачається, що згідно ЄДР МВС свідоцтво про державну реєстрацію серії НОМЕР_2 видавалось в ТСЦ 4641 на автомобіль SUBARU LEGACY. ТСЦ 0743 РСЦ ГСЦ МВС у Волинській області будь-які реєстраційні операції щодо транспортного засобу Volkswagen Transporter, номер кузова НОМЕР_4 не здійснювались;
- висновком експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС № СЕ-19/121-23/2262-КДТЗ від 09.02.2023, згідно якого, бланк вилученого 12.01.2023 у обвинуваченого ОСОБА_4 свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з серійним номером НОМЕР_2 , яке оформлене на транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter» з реєстраційним номером НОМЕР_9 , зареєстроване 02.12.2016 у ТСЦ 0743 на ім`я ОСОБА_5 не відповідає бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу;
- листом РСЦ ГСЦ МВС у Волинській області від 21.02.2023 з якого вбачається, що автомобіль марки «Volkswagen Transporter» 24.01.2009 перереєстровано ОСОБА_8 при переобладнанні без заміни номерних агрегатів. Під час реєстраційної операції було видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з серійним номером НОМЕР_1 ;
- листом ГСЦ МВС від 21.02.2023 про наявну станом на 20.02.2023 року в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів інформації щодо транспортного засобу Volkswagen, VIN-код НОМЕР_5 ;
Згідно ч. 11 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII визначено, що власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.
Відповідно до частини 13 статті 34 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII закріплено, що на зареєстровані транспортні засоби оформляються та видаються реєстраційні документи, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України, та/або електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, таким транспортним засобам присвоюються номерні знаки (їх буквено-цифрова комбінація). Закупівля за державні кошти бланків реєстраційних документів та номерних знаків на транспортні засоби здійснюється відповідно до вимог законодавства органами, на які покладено обов`язок з їх реєстрації. Номерні знаки повинні відповідати встановленим зразкам та вимогам.
Так, відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України №1388 від 7 вересня 1998 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» (далі Порядок) на території України встановлена єдина процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, оформлення і видачі реєстраційних документів та/або їх формування в електронній формі.
У п.6 Порядку зазначено, що транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в сервісних центрах МВС або через центри надання адміністративних послуг.
Положеннями пункту 8 Порядку визначено, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб - організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та видана юридичною особою довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.
Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.
У відповідності до п.15 Порядку державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів здійснюються після проведення уповноваженими особами сервісного центру МВС перевірки відповідних документів та/або відомостей, що містяться у відповідних реєстрах та базах даних.
Окрім цього, у п.16 Порядку вказано, що на зареєстровані в уповноважених органах МВС транспортні засоби видаються свідоцтва про реєстрацію.
Суд зазначає, що під час допиту ОСОБА_4 не заперечував, що звернувся з порушенням установленої законодавством процедури до невстановленої особи для виготовлення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, зокрема, без особистого звернення до сервісного центру МВС або центру надання адміністративних послуг, без подання уповноваженій особі заяви та документів, які підтверджують правомірність придбання транспортного засобу, а також без сплати передбачених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів).
При цьому, враховуючи вік обвинуваченого ОСОБА_4 , його рід занять, пов`язаний з ремонтом та обслуговуванням транспортних засобів, його життєвий досвід, рівень освіти, останній повинен був та міг усвідомлювати, що існує певний порядок одержання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Очевидним є те, що через Інтернет або засоби мобільного зв`язку у невстановленої особи без посади та ПІБ, за переказ грошових коштів, без подання особисто відповідних документів до сервісного центру неможливо отримати справжнє офіційне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яке надає спеціальний статус у частині підтвердження права на керування транспортними засобами.
Предметом злочину, передбаченого ст. 358 КК України є: посвідчення або інший документ (зокрема електронний), який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією незалежно від форм власності, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків; печатки, штампи, бланки підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, інші офіційні печатки, штампи, бланки.
Під офіційним документом слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно - правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі, самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.
Об`єктом даного злочину є встановлений законодавством порядок обігу і використання офіційних та деяких приватних документів, який забезпечує нормальну діяльність підприємств, установ, організацій незалежно від фарами власності, а також права і законні інтереси громадян порядок документального посвідчення фактів, які мають юридичне значення.
Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 358 КК України, виражається в таких формах: підроблення посвідчення або іншого документа з метою використання його як самим підроблювачем, так і іншою особою; збут підробленого документа; виготовлення підроблених печатки, штампу або бланку; збут таких штампів, печаток, бланків; використання завідомо підробленого документа.
При цьому, підроблення посвідчення або іншого документа-це: а) повне виготовлення фальшивого документа, схожого на справжній (відтворення як матеріальної форми, так і змісту носія інформації); б) внесення у справжній з точки зору форми документ неправдивих відомостей; в) зміна змісту або характеру документа шляхом механічних маніпуляцій (дописування, підтирання, підчистка, витравлення тексту, тощо); г) підроблення відбитків штампа, печатки, як необхідного реквізиту документа.
Як встановлено судом, ОСОБА_4 надав невстановленій особі анкетні дані свого сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме фотозображення паспорту останнього та фотозображення дійсного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на автомобіль марки «Volkswagen T5» для подальшого внесення відповідної інформації до підробленого документа.
Тому дії ОСОБА_4 та невстановленої слідством особи охоплені спільним умислом - виготовленням підробленого офіційного документу, з розподілом функцій, за якого кожен співучасник виконував певну роль, як то було попередньо домовлено між співучасниками.
В зв`язку з чим, окрім часткового визнання своєї вини, винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 358 КК України знайшла своє підтвердження у наданих сторонами кримінального провадження і досліджених в судовому засіданні доказах.
Згідно ч. 4 ст. 358 КК України відповідальність настає за використання завідомо підробленого документа. При цьому використання може бути вчинене одним із двох способів: 1) пред`явлення документа; 2) подання документа. При пред`явленні документа особа, видаючи підробку за справжній документ, знайомить з його змістом інших осіб. Підроблений документ залишається у володінні винного. Використання завідомо підробленого документа є закінченим злочином з моменту, коли документ пред`явлено винним, незалежно від того, чи вдалося йому досягти поставленої мети.
У даному кримінальному провадженні судом чітко встановлено, що ОСОБА_4 сам пред`явив завідомо підроблене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу для перевірки працівникам поліції, тобто використав його, що повністю відповідає складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведене.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за:
- за ч. 3 ст. 358 КК України - підроблення документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, та надає право, з метою використання його підроблювачем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
за ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.
При призначенні покарання, суд враховує, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
За п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставин, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України судом не встановлено.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України судом не встановлено.
Вирішуючи питання про покарання, відповідно до статті 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком (ч. 4 ст. 358 КК України) та нетяжким злочином (ч. 3 ст. 358 КК України); особу винного, який раніше не судимий, на обліку в лікаря-нарколога в КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» не перебуває, на обліку в лікаря-психіатра в КНП «Міський психоневрологічний диспансер № 3» ХМР не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, офіційно не працевлаштований, не одружений, утриманців не має, має постійне місце проживання, за місцем мешкання характеризується позитивно, активно допомагає Збройним Силам України у ремонті автомобільної техніки, за що нагороджений подякою.
Згідно з вимогами ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.
При цьому суд наділений дискреційними повноваженнями обрати винній особі вид і розмір заходу примусу у межах санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення.
Згідно з вимогами КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12 червня 2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.
При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нею нових злочинів.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинене, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, умисну форму вини, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, відношення обвинуваченого до вчиненого.
На переконання суду, для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання, йому необхідно призначити покарання, за частиною ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі в межах санкції інкримініруємої статті 2 роки обмеження волі; за ч. 4 ст. 358 КК України - до покарання у виді обмеження волі в межах санкції інкримініруємої статті 1 рік, та визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - 2 роки обмеження волі.
Саме таке покарання, на переконання суду буде достатнім для досягнення мети покарання, визначеної статтею 50 КК України, й відповідатиме тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сприятиме виправленню винної та попередженню вчинення нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.
При цьому суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання щодо обвинуваченого в цілому на теперішній час можливе без реального відбування покарання у виді позбавлення волі, а тому його можливо звільнити від відбування цього покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Суд не вбачає підстав для застосування запобіжного щодо обвинуваченого, оскільки протягом розгляду кримінального провадження останній належним чином виконував свої процесуальні обов`язки, передбачені КПК України.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 118 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.
Відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.
У відповідності з вимогами ч.2 ст. 124, п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, рішення про відшкодування процесуальних витрат у разі визнання особи винуватою зазначається у резолютивній частині вироку.
Крім того, суд вважає за необхідне скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 20.01.2023 року по справі № 645/166/23(провадження № 1-кс/645/85/23), оскільки подальше його застосування є недоцільним.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369-370, 373, 374, 475 КПК України, суд -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання за:
- ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України у виді 2 років обмеження волі;
- ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України у виді 1 року обмеження волі.
На підставі ч.1 ст. 70 Кримінального кодексу України за сукупністю кримінальних правопорушень ОСОБА_4 визначити остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим 2 (два) роки обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
На підставі п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 20.01.2023 року по справі № 645/166/23(провадження № 1-кс/645/85/23) на речові докази.
Після набрання вироком суду законної сили речові докази:
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_11 на транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN», модель «T5», синього кольору, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_4 , д.н.з НОМЕР_7 , виданого 24.01.2009 року на ім`я ОСОБА_8 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження - повернути власнику або довіреній особі;
- автомобіль «VOLKSWAGEN», модель «T5», синього кольору, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_4 , який зберігається на території ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області повернути власнику або довіреній особі;
- ключ від автомобілю ««VOLKSWAGEN», модель «T5», синього кольору, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_4 , який зберігається у кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області повернути власнику або довіреній особі;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN», модель «T5», з реєстраційним номером НОМЕР_9 , виданого 02.12.2016 ТСЦ 0743 на ім`я ОСОБА_5 - залишити на зберіганні в матеріалах провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя