У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області

Лутай А.М., при секретарі судового засідання Жолоб К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача сектору дізнання Володимирського РВП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції Гончар Я.В. про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000105 від 16.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ

17 березня 2025 року до Володимир-Волинського міського суду Волинської області надійшло вищезазначене клопотання дізнавача сектору дізнання Володимирського РВП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції Гончар Я.В. про арешт майна, яке вона обґрунтовує тим, що 15.03.2025, працівниками СРПП Володимирського РВП, у с. Суходоли Володимирського району, було зупинено автомобіль «Фольсваген Пасат», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_1 , котрий при перевірці документів надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 з ознаками підробки.

Сектором дізнання Володимирського РВП ГУНП у Волинській області відомості про дане кримінальне правопорушення 16.03.2025, внесено до ЄРДР за №0000105 за ч. 4 ст. 358 КК України.

15.03.2025, близько 12:10, надійшло повідомлення про те, що працівниками СРПП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, у с. Суходоли Володимирського району було зупинено автомобіль «Фольсваген Пасат» з д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_1 , котрий при перевірці документів надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 з ознаками підробки.

Під час проведення огляду місця події, слідчим СВ Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області страшим лейтенантом поліції Кузьмич Оксаною Вікторівною, було виявлено та вилучено:

-Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_1 , котре вилучено та поміщено у спец-пакет CRI 1218423, який належним чином опечатаний з підписами понятих;

-Автомобіль марки «Volksvagen Passat», д.н.з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , котрий поміщено на арешт майданчик Володимирського РВП ГУНП у Волинській області смт. Іваничі вул. Незалежності, кадастровий номер :00:016:0200.

Дізнавач вважає, що вказане майно є предметом кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та в подальшому виступатимуть по кримінальному провадженню важливими речовими доказами, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Крім того, на даний час у кримінальному провадженні необхідно провести ряд необхідних слідчих дій за участю вказаних документів.

Таким чином, вилучені під час огляду місця події 15.03.2025 року майно та документи, підлягають арешту із забороною відчуження, розпорядження та користуванням даним майном, оскільки мають значення речових доказів і на даний час у провадженні є необхідність у проведенні за їх участі ряду судових експертиз та слідчих дій, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження.

В іншому ж випадку, вказані предмети, які є речовими доказами у кримінальному провадженні, підлягатимуть поверненню з подальшою неможливістю проведення необхідних експертиз, оскільки сліди кримінального правопорушення на них можуть бути знищені.

Дізнавач в судове засідання не з`явилася, просила розглянути клопотання за її відсутності.

Власник майна ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Володілець майна ОСОБА_1 подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Проти накладення арешту на вилучене у нього майно не заперечив.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття вказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи те, що учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явилися, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів, у відповідності з ч.4 ст. 107 ЦПК України, не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч.2 ст.131, ч.1 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для накладення арешту на зазначене у клопотанні дізнавача майно, з метою його збереження, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що це майно є доказом кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати вказаного майна, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст.170-174 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання Володимирського РВП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції Гончар Я.В. про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000105 від 16.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене під час огляду місця події 15.03.2025, а саме на: Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_2 , та автомобіль марки «Volksvagen Passat», д.н.з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , шляхом заборони користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

Арешт майна є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК України порядку заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити дізнавачу, власнику та володільцю майна.

Слідчий суддя А.М.Лутай