Справа № 191/5696/24
Провадження № 1-в/191/790/24
У Х В А Л А

іменем України

15 січня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX,-

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про приведення вироку у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX.

До початку судового засідання засуджений надав заяву про розгляд клопотання без його участі, що не перешкоджає розгляду клопотання відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував.

Дослідивши матеріали клопотання, з урахуванням думки прокурора, суд вважає, що клопотання засудженого задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «СВК-94» за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2023, яким він засуджений за ч.4 ст. 185, ч. 4 ст.70 КК України до 5 років 2 місяця позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 07.11.2023.

Відповідно до вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2023, ОСОБА_4 засуджений за ч.4 ст.185 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_4 призначено покарання за сукупністю кримінальних правопорушень по даній справі та за вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 04.07.2023 шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Відповідно до змісту зазначеного вироку ОСОБА_4 за епізодами від 30.03.2023, 25.03.2023, 28.03.2023, 01.04.2023 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану, завдавши потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 750,00 грн, 4028,67 грн, 1799,60 грн, 2856,67 грн.

Відповідно до вироку Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 04.07.2023, ОСОБА_4 засуджений за ст.395 КК України до арешту строком на 5 місяців.

Вирок набрав законної сили 04.08.2023.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання покарань.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон № 3886-IX), який набув чинності 09.08.2024, внесено зміни до ст. 51 (Дрібне викрадення чужого майна) Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст.5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеної у постанові від 07.10.2024 (справа № 278/1566/21) Закон № 3886-IХ, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважались кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені цим законом мають зворотну силу в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ та п.п 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Приписами підпункту 169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV Податкового кодексу України розмір податкової соціальної пільги визначений у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2023 встановлений на рівні 2648 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2023 році становив 1324 грн. Відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст.51 КУпАП станом на 01 січня 2023 року складали 2648 грн.

Як вбачається зі змісту вироку Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 04.07.2023, ОСОБА_4 засуджений за ст.395 КК України, на яку не розповсюджується дія Закону № 3886-IX.

За вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 06.10.2023 засуджений ОСОБА_4 також не підлягає звільненню, оскільки сума крадіжок за кількома епізодами перевищує 2 розміри НМ доходів громадян станом на час вчинення.

Статтями 537, 539 КПК України законодавець визначив вичерпний перелік питань, які має право вирішувати суд під час виконання вироків.

Так, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2, 3 ст. 74 КК України.

Положеннями ч. 2, 3 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 КК України.

Враховуючи вказані положення КПК України, а також те, що Закон №3886-ІХ є таким законом, яким скасовано кримінальну протиправність кримінальних правопорушень, передбачених ст.185,190,191 КК України, в яких вартість предмета кримінального правопорушення не перевищувала 2 НМ (установленого на час вчинення діяння), суд, в порядку п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України може лише вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для звільнення засудженого від призначеного покарання, але це не означає, що суд повинен переглядати кожен епізод кримінального правопорушення у випадку, якщо їх було декілька за відповідною статтею КК України. Тому, якщо хоча б за одним фактом вартість предмета кримінального правопорушення перевищує 2 НМ (установленого на час вчинення діяння), то особа не підлягає звільненню відповідно до Закону України № 3886-IX від 18.07.2024.

Таким чином, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання засудженого.

Керуючись ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX,- відмовити.

Копію ухвали направити до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» для вручення засудженому ОСОБА_4 .

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1