Справа № 461/796/25
Провадження № 1-кс/461/880/25
УХВАЛА

05.02.2025 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання старшого слідчого-криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

в с т а н о в и в :

старший слідчий-криміналіст відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням, погодженим прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши її відчуження, розпорядження та користування.

В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесенному 13.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000223, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.01.2025 приблизно о 21:40 год. неповнолітній ОСОБА_6 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , діючи з метою завдання невизначеної шкоди життю та здоров?ю проживаючій у цій квартирі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наніс останній численні удари дерев?яним кріслом та молотком по обличчю та по голові, внаслідок чого ОСОБА_5 померла на місці події.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №52/2025 від 14.01.2025, причиною смерті ОСОБА_5 стала гостра крововтрата, перелом кісток лицевого та мозкового черепу, крововиливи під м?яку оболонку та в речовину головного мозку, відкрита черепно лицева травма.

У той же день, 13.01.2025 неповнолітній ОСОБА_6 був затриманий у порядку ст.208 КПК України, а 14.01.2025 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивстві).

14.01.2025 в період часу з 00:47 год. по 02:30 год. у згаданій квартирі АДРЕСА_2 було проведено огляд місця події під час якого виявлено тіло її власниці ОСОБА_5 та вилучено низку речових доказів.

Відповідно до інформації уповноваженої особи співласників будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_7 , потерпіла ОСОБА_5 зареєстрована у квартирі АДРЕСА_2 і проживала за вказаною адресою сама. Відповідно до наданого Свідоцтва, квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

Таким чином вбачається, що ОСОБА_5 проживала у квартирі, в якій її було вбито, сама. На даний час будь-кого з її родичів не встановлено, а відомості про подання будь-ким заяви про прийняття вказаної квартири у спадщину у органу досудового розслідування відсутні.

Саме тому, з метою збереження обстановки (доказів) та місця вчинення кримінального правопорушення (недопущення його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження) для подальшого його додаткового огляду та проведення необхідних судових експертиз або інших слідчих дій, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на згадану квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Після проведення первинних оглядів місця події вказана квартира, яка є місцем вчинення злочину (доказом), була опечатана, проте наразі у органу досудового розслідування існують достатні підстави вважати, що у разі не накладення на неї арешту може призвести до її пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також зміни обстановки місця вчинення кримінального правопорушення.

Відтак, з метою збереження обстановки та місця вчинення кримінального правопорушення, для подальшого його додаткового огляду чи проведення необхідних судових експертиз або інших процесуальних дій, у органу досудового розслідування виникла необхідність у забороні користування, розпорядження нерухомим майном, а саме квартирою АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 .

В судове засідання слідчий не з`явилася, розгляд клопотання просить здійснювати без її участі та задоволити таке в повному обсязі.

Враховуючи те, що власник майна ОСОБА_5 померла, слідчий суддя розглядає клопотання про арешт майна за відсутності власника майна.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно вимог ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

В силу ст.41 Конституції України, ст.1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно із ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовим доказом є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3--1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з наданих матеріалів провадження, слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 13.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000223, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за фактом виявлення 13.01.2025 в квартирі АДРЕСА_2 , трупа ОСОБА_5 , з явними ознаками насильницької смерті.

Згідно відповіді уповноваженої особи співвласників будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 була зареєстрована в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , проживала в такій сама та була її власницею.

Відповідно до свідоцтва, виданого Виконкомом Львівської міської ради народних депутатів від 13.08.1996, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належала ОСОБА_5 .

У поданому клопотанні слідчий, як на підставу накладення арешту, покликається на положення п.1 ч.2 ст.170 КПК України, та просить накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що постанови про визнання вищезазначеної квартири речовим доказом, слідчим до матеріалів клопотання не долучено.

Слідчий в обґрунтування необхідності накладення арешту покликається на те, що ненакладення арешту на квартиру може призвести до її пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також зміни обстановки місця вчинення кримінального правопорушення, однак, жодних доказів того, що існує будь-яка загроза пошкодження, псування, знищення, відчуження вказаної квартири слідчому судді не надано.

Більше того, слідчий суддя враховує, що слідчим був проведено слідчу (розшукову) дію - огляд місця події, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якої зафіксовано відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення та вилучено необхідні речові докази.

Щодо покликань слідчого на те, що на даний час будь-кого з родичів ОСОБА_5 не встановлено, а відомості про подання будь-ким заяви про прийняття вказаної квартири у спадщину у органу досудового розслідування відсутні, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, враховуючи, що шестимісячний строк для прийняття спадщини ще не минув, твердження про відсутність у ОСОБА_5 спадкоємців на належну їй на праві власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , є передчасними.

Також слідчий судя враховує положення п.п.1, 3 ч.1 ст.1277 ЦК України, якими визначено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна.

У випадку накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , спадкоємці після смерті ОСОБА_5 , або у випадку їх відсутності - орган місцевого самоврядування, не зможуть оформити спадкові права на таке майно, оскільки квартира буде перебувати під арештом, а вони будуть позбавлені змоги звернутися до суду з заявою про скасування арешту на квартиру.

Враховуючи наведене, оскільки всупереч вимог ч.3 ст.132; ст.ст.170, 171, 173 КПК України, слідчим не доведено наявність достатніх підстав вважати, що квартира, на яку слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям ст.98 КПК України, а також що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні виправдовують на теперішній час такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в даному клопотанні, в такій квартирі слідчим вже був проведений огляд місця події, за результатами якого зафіксовано відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення та вилучено речові докази, жодних доказів того, що існує будь-яка загроза пошкодження, псування, знищення, відчуження вказаної квартири слідчому судді не надано, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.2, 7, 131, 132, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання старшого слідчого-криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали: фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, - при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути скасованою впорядку, що передбачений ст.174 КПК України.

Повний текст ухвали складено 07.02.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1