Справа № 201/792/25
Провадження № 1-кс/201/319/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська у м. Дніпрі в режимі відеоконференції клопотання слідчого в ОВС 3 відділення СВ 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування, заявленого в межах кримінального провадження, внесеного 04.10.2024р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000525 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Лутугине Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, за погодженням з прокурором звернувся до суду із вищевказаним клопотанням.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією Російської Федерації (далі РФ) проти України та окупацією частини території України. У ході вказаного міжнародного збройного конфлікту 24 лютого 2022 року президент РФ оголосив початок так званої спеціальної військової операції, що полягала у здійсненні повномасштабного вторгнення збройних сил РФ (далі ЗС РФ), інших збройних формувань РФ та підконтрольних їм угруповань іррегулярних збройних формувань на територію України.

Факт повномасштабного збройного вторгнення на територію України не приховувався владою РФ, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1

від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300 (2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п. п. 17, 18 наказу Міжнародного Суду ООН від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти РФ та ін.)».

Відповідно до ст. 2, спільної для Женевських конвенцій про захист жертв війни 1949 року, Конвенції, як і інші акти законів і звичаїв війни (міжнародного гуманітарного права), застосовуються до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни, у тому числі до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив.

Таким чином, із 19.02.2014 до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією РФ проти України, окупацією частини території України, що вказує на поширення дії на території України законів та звичаїв війни (норм міжнародного гуманітарного права (МГП).

При цьому, згідно ст. 47 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 особи, що перебувають під захистом, які знаходяться на окупованій території не будуть у жодному разі та жодним чином позбавлені переваг цієї Конвенції у зв`язку з будь-якими змінами, запровадженими стосовно керівних установ чи управління цією територією внаслідок її окупації, або у зв`язку з будь-якою угодою, укладеною між владою окупованої території та владою окупаційної держави, або у зв`язку з анексію окупаційною державою всієї або частини окупованої території.

Відповідно до ст. 51 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 окупаційна держава не може примушувати осіб, що перебувають під захистом, служити в її збройних чи допоміжних силах. Забороняється будь-який тиск чи пропаганда, спрямовані на забезпечення добровільного вступу на військову службу.

Водночас, згідно ст. 147 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, до серйозних порушень, серед іншого, належить примушення особи, що перебуває під захистом, служити в збройних силах ворожої держави.

Відповідно до ст. 23 Гаазької конвенції про закони та звичаї війни на суходолі від 18.10.1907 воюючій стороні також забороняється примушувати громадян супротивної сторони брати участь у військових діях, спрямованих проти їхньої власної держави, навіть у випадку, якщо вони перебували на службі такої воюючої сторони до початку війни.

Керівництвом окупаційної адміністрації РФ («ЛНР») за попередньою змовою з вищим військово-політичним керівництвом РФ, в умовах триваючого міжнародного збройного конфлікту 19.02.2022, в порушення вимог ст. 51 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ст. 23 Гаазької конвенції про закони та звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, на тимчасово окупованій території Луганської області оголошено примусову загальну мобілізацію громадян України, які мешкають на тимчасово окупованій території Луганської області, для участі у збройній агресії РФ проти України.

Крім того, з метою реалізації політики окупації та остаточної «інтеграції» окупованих території Луганської області до складу «ЛНР», придушення спротиву проукраїнського населення, керівництвом окупаційної адміністрації РФ в Луганській області прийнято низку юридично нікчемних документів, законність яких не визнається державою Україна законів та підзаконних нормативних актів «ЛНР», направлених на забезпечення примусової загальної мобілізації громадян України, а саме (мовою оригіналу):

«Закон ЛНР» «О военном положении» от 24.04.2015;

«Постановление совета министров ЛНР» «Об утверждении Временного положения о воинском учете» от 22.06.2017;

«Закон ЛНР» «О военной обязанности и военной службе» № 241-II от 14.06.2018;

«Постановление совета министров ЛНР» «Об утверждении положения о проведении военных сборов» от 02.03.2021 № 164/21;

«Указ Главы ЛНР» ОСОБА_7 «Об объявлении мобилизации и применении некоторых мер, направленных на обеспечение режима военного положения, введенного на территории луганской народной республики» № УГ-98/22 от 19.02.2022;

«Приказ военного комиссара ЛНР» ОСОБА_8 «Об объявлении мобилизации» № 22 от 19.02.2022;

«Указ Главы ЛНР» ОСОБА_7 «О ликвидации Военного комиссариата луганской народной республики» № УГ-368/23 от 03.05.2023.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 «Закону ЛНР № 241-II від 14.06.2018 «Про військовий обов`язок та військову службу», зокрема, передбачено, що (мовою оригіналу) «военный комиссариат осуществляет воинский учет граждан через свои отделы, организованные в городах, районах, районах города ЛНР, а также объединенные отделы, организованные для обслуживания нескольких городов, районов, районов и городов, районов в городе (далее отделы военного комиссариата); «решением главы ЛНР создается призывная комиссия ЛНР, в состав которой включаются: 2) военный комиссар, который является заместителем председателя комиссии (п. 2 ч. 1 ст. 31 зазначеного «закону»).

«Законом ЛНР» № 17-ІІ від 24.04.2015 «Про воєнний стан» передбачено, що (мовою оригіналу) «Общая или частичная мобилизация, если она не была объявлена ранее, при введении военного положения на территории Луганской Народной Республики или в отдельных ее местностях объявляется в соответствии с законами и иными нормативными правовыми актами Луганской Народной Республики» (ч. 6 ст. 1 глави І).

Також, п. 7 розділу І «Постанови ради міністрів ЛНР» від 22.06.2017

№ 349/17 «Про затвердження тимчасового положення про військовий облік», зокрема, передбачено, що (мовою оригіналу) «за состояние воинского учета отвечает военный комиссар, по административно-территориальным единицам начальники отделов военного комиссариата. Порядок организации воинского учета граждан, имеющих воинские звания офицеров и пребывающих в запасе Министерства государственной безопасности Луганской Народной Республики, определяется руководителем этого исполнительного органа государственной власти».

Пунктом 26 розділу II вказаного «нормативного акту» передбачено, що (мовою оригіналу) «контроль над осуществлением органами местного самоуправления первичного воинского учета проводится органом военного управления Народной милиции и военным комиссариатом в порядке, определяемом Народной милицией».

Крім того, пунктом 1.7 розділу І «Постанови ради міністрів ЛНР» від 02.03.2021 № 164/21 «Про затвердження положення про проведення військових зборів», зокрема, зазначається, що (мовою оригіналу) «На военный комиссариат возлагаются следующие функции: а) отбор граждан для призыва на учебные сборы во взаимодействии с комплектуемыми воинскими частями; б) организация медицинского освидетельствования граждан, призываемых на учебные сборы; в) оповещение и призыв граждан на военные сборы; г) организация перевозки граждан, призванных на военные сборы, от военного комиссариата (пункта сбора) до места проведения военных сборов и обратно; д) компенсация расходов организаций и граждан, связанных с проведением военных сборов. В случае неявки гражданина на место и вовремя, указанные в повестке военного комиссариата о призыве на военные сборы, без уважительных причин военный комиссар принимает все необходимые меры по его призыву и доставке к месту проведения военных сборов. При необходимости для этих целей в соответствии с Законом ЛНР от 14.06.2018 № 241-II «О воинской обязанности и военной службе» привлекаются органы внутренних дел» (п. 2.5 розділу II вказаного «положення»).

«Указом Голови ЛНР» «Про оголошення мобілізації та вжиття окремих заходів, спрямованих на забезпечення режиму військового стану, введеного на території ЛНР» № УГ-98/22 від 19.02.2022 оголошено загальну мобілізацію на території «ЛНР» та передбачено, зокрема, обов`язок призвати на військову службу чоловіків, які перебувають або повинні перебувати на військовому обліку, а також у запасі віком від 18 до 55 років, а також заборону останнім виїзду за межі «ЛНР».

Водночас «наказом військового комісара ЛНР ОСОБА_9 » № 22 від 19.02.2022 «Об объявлении мобилизации» конкретизовано обов`язок призову осіб чоловічої статі на військову службу, а саме (мовою оригіналу) «Всем офицерам, прапорщикам, мичманам, сержантам, старшинам, солдатам и матросам запаса, проживающим постоянно на территории Луганской Народной Республики, имеющим мобилизационные предписания или получившим персональные повестки отделов военного комиссариата Луганской Народной Республики по административно - территориальным единицам, явиться в сроки и пункты, указанные в персональных повестках, а в случае неполучения персональных повесток прибыть в сроки и пункты, указанные в мобилизационных предписаниях».

Крім того, 22.03.2023 створено юридичну особу РФ «Федеральна казенна установа «Військовий комісаріат Луганської Народної Республіки» (юридична адреса: 291016, Луганська Народна Республіка, місто Луганськ, вулиця Коцюбинського, будинок 5) та у подальшому «Указом Голови ЛНР» «Про ліквідацію військового комісаріату Луганської Народної Республіки»

№ УГ-368/23 від 03.05.2023 розпочато процедуру ліквідації структурних підрозділів «Військових комісаріатів ЛНР», створених у 2015 році у складі «Народної міліції ЛНР».

З моменту створення юридичної особи РФ «Федеральна казенна установа «Військовий комісаріат Луганської Народної Республіки» їй підпорядковуються підрозділи (комісаріати) по міським та муніципальним округам «ЛНР», серед яких, у тому числі «військовий комісаріат міст Стаханов, Брянка, Кіровськ (місто Стаханов) Луганської Народної республіки».

Встановлено, що у громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який приблизно з жовтня 2021 року (більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим) зайняв посаду «начальника відділу військового комісаріату ЛНР по містам Стаханов, Брянка, Кіровськ та Первомайськ», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , а у подальшому (однак не пізніше 03.03.2023 та станом на теперішній час) посаду «військового комісара міст Стаханов, Брянка, Кіровськ (місто Стаханов) ЛНР», з моменту зайняття першої з зазначених посад виник злочинний умисел, направлений на порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також віддання наказів про вчинення таких дій.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , обіймаючи вищевказані посади, діючи на підставі «указу» т.зв. «голови ЛНР» № УГ-98/22 від 19.02.2022, на виконання наказу «військового комісара ЛНР» № 22 від 19.02.2022 «Об объявлении мобилизации», з 19.02.2022 приймає участь в організації та проведенні загальної примусової мобілізації чоловіків віком від 18 до 55 років на тимчасово окупованій території Луганської області, які в подальшому, в примусовому порядку, через загрозу застосування «кримінальної відповідальності», передбаченої ст. 406 «Ухилення від проходження військової та альтернативної цивільної служби» «Кримінального кодексу Луганської Народної Республіки», без відповідної бойової підготовки направляються для ведення бойових дій проти України у складі регулярних військ ЗС РФ.

Таким чином, ОСОБА_6 у період часу приблизно з жовтня 2021 року (більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим) по теперішній час перебуваючи на посаді «начальника відділу військового комісаріату ЛНР по містам Стаханов, Брянка, Кіровськ та Первомайськ», а у подальшому (однак не пізніше 03.03.2023) на посаді «військового комісара міст Стаханов, Брянка, Кіровськ (місто Стаханов) ЛНР», усвідомлюючи наявність міжнародного збройного конфлікту, достовірно знаючи, що громадяни України цивільні особи, які проживають на тимчасово окупованій території Луганської області знаходяться під захистом міжнародного гуманітарного права, діючи умисно, з особистих ідеологічних мотивів, у порушення вимог статей 3, 68 Конституції України, статей 4, 8, 51, 147 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, за попередньою змовою групою осіб, маючи злочинний умисел, спрямований на порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, шляхом створення умов за яких особи були позбавлені можливості відмовитися від проходження військової служби, а саме примусової доставки представниками «військового комісаріату ЛНР по містам Стаханов, Брянка, Кіровськ та Первомайськ» до місця фактичного розташування зазначеної установи: АДРЕСА_2 , а у подальшому, без відповідної бойової підготовки на територію проведення активних бойових дій, незаконно примусив ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також інших невстановлених осіб, які проживають на тимчасово окупованій території Луганської області, служити в «Народній міліції ЛНР», а також систематично віддає накази невстановленим досудовим розслідуванням підлеглим йому працівникам щодо здійснення постановки осіб на військовий облік, проведення військових зборів, зарахування осіб до т.зв. «резерву Народної міліції лнр», проведення загальної мобілізації на території т.зв. «лнр» та примусового проходження військової служби громадян України в рядах т.зв. «лнр», що у свою чергу є порушенням норм міжнародного гуманітарного права, а також конституційних прав та свобод громадян України.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушив вимоги ст. ст. 4, 8, 51, 147 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ст. 23 Гаазької конвенції про закони та звичаї війни на суходолі від 18.10.1907.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також у відданні наказів про вчинення таких дій, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

26.09.2024, слідчим за погодженням з прокурором, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України.

Таким чином, 26.09.2024 у кримінальному провадженні № 0000148 від 16.10.2020 ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

У зв`язку з наявністю достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України, а відтак обґрунтованістю неможливості вручити повістку про виклик та повідомлення про підозру останньому, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 195 (7855) від 26.09.2024, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик підозрюваного ОСОБА_6 на 10 годину 00 хвилин 30.09.2024, 01.10.2024 та 02.10.2024 за зазначеній в повістках адресі для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 438, допиту в якості підозрюваного тощо.

Жодного разу у призначений час підозрюваний ОСОБА_6 у визначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

04.10.2024 матеріали стосовно ОСОБА_6 з кримінального провадження № 0000148 від 16.10.2020 виділено в окреме кримінальне провадження за № 0000525.

04.10.2024 підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження № 0000525 від 04.10.2024 оголошено у розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України визначається порядок виклику слідчим, прокурором, судового виклику і привіду.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У зв`язку із збройною агресією російської федерації, воєнним станом в Україні, проведенням бойових дій, захопленням та окупацією м. Кадіївка (кол. назв. м. Стаханів), фактичне місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 на цей час не відомо, проте зібрані докази дають достатні підстави вважати, що останній перебуває на тимчасово окупованій території Луганської області, де переховується від органів слідства з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Враховуючи викладене до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська подано клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6

21.10.2024 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська задоволено клопотання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

протоколом огляду ресурсів мережі Інтернет від 06.09.2022. Так, у ході проведення огляду виявлено публікацію (мова оригіналу) «Вручение наград родственникам погибших защитников ЛНР состоялось в Первомайске», відповідно до якої (мова оригіналу) «по поручению главы ЛНР ОСОБА_12 награды родственникам погибших защитников республики передали глава городской администрации и начальник отдела военного комиссариата ЛНР по городам Стаханов, Брянка, Кировск, Первомайск майор Игорь Тверезовский»;

протоколом огляду ресурсів мережі Інтернет від 18.05.2023. Так, у ході проведення огляду виявлено (мова оригіналу) «Указ Главы ЛНР ОСОБА_7 «Об объявлении мобилизации и применении некоторых мер, направленных на обеспечение режима военного положения, введенного на территории Луганской Народной Республики» № УГ-98/22 от 19.02.2022»;

висновком портретної експертизи № 241 від 22.06.2024, згідно з яким на наданих на дослідженнях у якості порівняльного матеріалу файлах, зображена одна й та сама особа;

протоколом огляду ресурсів мережі Інтернет від 12.07.2024. Так, у ході проведення огляду виявлено публікацію (мова оригіналу) «В Администрации Стаханова чествовали защитников отечества», відповідно до якої серед інших приймав участь у врученні нагород (мова оригіналу) «военный комиссар городов Стаханов, Брянка, Кировск, Первомайск Игорь Тверезовский»;

протоколом огляду ресурсів мережі Інтернет від 15.07.2024. Так, у ході проведення огляду виявлено публікацію (мова оригіналу) «В Стаханове вручили награды семьям погибших военнослужащих народной милиции ЛНР», відповідно до якої серед інших приймав участь у врученні нагород (мова оригіналу) «начальник отдела военного комиссариата ЛНР по г. Стаханову Игорь Тверезовский»;

протоколом огляду ресурсів мережі Інтернет від 16.09.2024. Так, у ході проведення огляду виявлено публікацію (мова оригіналу) «По поручению Главы ЛНР ОСОБА_12 награды родственникам погибших защитников Республики передали глава администрации ОСОБА_13 и начальник отдела военного комиссариата ЛНР по городам Стаханов, Брянка, Кировск, Первомайск майор Игорь Тверезовский». Публікація містить відеозапис заходу, на якому серед інших осіб, був присутній начальник відділення військового комісаріата ЛНР по міста Стаханов, Брянка, Кіровськ, Первомайськ ОСОБА_6 ;

протоколами допитів потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;

протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Під час проведення впізнання за фотознімками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 впізнали особу зображену на фотознімку ОСОБА_6 ;

відповідю ГЦОСІ ДПСУ від 09.07.2024 № 19-47465/18/24, згідно якої відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України ОСОБА_6 в період з 24.02.2022 по 09.07.2024 не виявлено;

відповідю оперативного підрозділу від 04.10.2024 № 78/1/2/1/2842нт, згідно з якою ОСОБА_6 на даний час знаходиться на тимчасово окупованій території Луганської області м. Стаханів;

відповідю ВЧ НОМЕР_1 , згідно якої ОСОБА_6 станом на квітень 2024 року обіймав посаду ІНФОРМАЦІЯ_4 , Брянка, Кіровськ тимчасово окупованої території Луганської області;

іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні в тому числі щодо злочину, передбаченого статтею 438 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно з Статутом Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол, організації категорично забороняється здійснювати будь-яке втручання або діяльність політичного, військового, релігійного чи расового характеру, у зв`язку з чим співпраця каналами Інтерполу щодо вказаної особи є неможливою.

Таким чином, офіційно оголосити підозрюваного ОСОБА_6 в міжнародний розшук не надається можливим через суперечність правилам Інтерполу.

У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 297-2 КПК України вище вказані докази підтверджують, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України.

Про факт переховування підозрюваного ОСОБА_6 від слідства та суду свідчить те, що він на виклик до слідчого та прокурора для проведення слідчих дій, вручення письмового повідомлення про підозру не з`явився, а тому в повній мірі можна стверджувати про переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відомості про переховування підозрюваного ОСОБА_6 підтверджуються опублікованими повістками про виклик, наведеними у цьому клопотанні, відповіддю оперативного підрозділу, оглядами ресурсів мережі Інтернет тощо.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, на його задоволенні наполягав.

Захисник у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання, у зв`язку з тим, що відсутні докази, що підозрюваний знає про кримінальне провадження.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 року № 309 більшість населених пунктів Луганської області є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України. Крім того, згідно з межами та переліком районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях (додаються), затвердженого Указом Президента України від 07.02.2019 № 32/2019 місто Кадіївка (у тому числі місто Алмазна, місто Ірміно), місто Брянка (у тому числі селище міського типу Южна Ломуватка, селище міського типу Вергулівка, селище міського типу Ганнівка, селище міського типу Ломуватка, селище міського типу Глибокий), місто Голубівка (у тому числі селище міського типу Донецький, селище міського типу Криничанське, селище Криничне, селище Тавричанське), місто Первомайськ є тимчасово окупованою територією у Луганській області.

Згідно із ч. 5 ст. 139 КПК України, ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII передбачено, що ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває на тимчасово окупованій території України, та оголошення його у розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з особливостями, встановленими цим Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями в тому числі ст. 111-1 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Крім того, ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII встановлено, що порядок вручення повістки про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, а також правові наслідки ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, визначаються Кримінальним процесуальним кодексом України.

Таким чином, наявні достатні підстави для проведення у даному кримінальному провадженні № 0000525, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2024р. за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, спеціального досудового розслідування.

Вислухавши думку учасників судового провадження, а також дослідивши матеріали клопотання, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки за сукупністю обставин та наявних в матеріалах кримінального провадження доказів, є всі підстави для здійснення спеціального досудового розслідування.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 297-1, 297-2,297-3, 297-4, 297-5 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000525, відомості про яке 04.10.2024р. внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст виготовлено 24 січня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1