Справа № 404/1370/25
Номер провадження 1-кс/404/483/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, внесене у кримінальному провадженні №0000359, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, українця, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді водія другого мінометного взводу другої мінометної батареї першого механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимостей, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 345 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1.Суть клопотання.

Слідчий СВ Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді із клопотанням у даному кримінальному провадженні про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк шістдесят діб.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ним здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 11.02.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.02.2025 близько 21-10 год. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні під`їзду №1 багатоквартирного будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 вчинили умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вчинене групою осіб без попередньої змови між собою. Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 345 КК України.

Під час досудового розслідування 12.02.2025 складено і в порядку ст. 278 КПК України вручене ОСОБА_5 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 345 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків,передбачених ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Зі змісту клопотання вбачається, що наявність обґрунтованої підозри сторона обвинувачення підтверджує протоколами огляду місця події, протоколами допиту потерпілих, протоколами допиту свідків, протоколом перегляду відеозапису, довідками з медичних установ.

В обґрунтування доводів щодо застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1ст.177 КПК України, - можливість переховуватись від органів досудового розслідування або суду; можливість незаконно впливати на свідків; можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

ІІ. Позиції сторін.

Прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити посилаючись на обставини викладені в ньому.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, вбачається в тому, що підозрюваний ОСОБА_5 не має сталих соціальних зв`язків (роботи, дружини, дітей), тому враховуючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності може змінити своє місце проживання, не повідомивши про це органи досудового слідства, прокуратури або суд.

ОСОБА_5 являється військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 та з 16.10.2024 вважається таким, що самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , проте враховуючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності може направитися у розташування військової частини НОМЕР_1 для подальшого направлення в місця виконання бойових дій, що унеможливить виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, вбачається в тому, що ОСОБА_5 при отриманні копій матеріалів кримінального провадження, доданих до клопотання про застосування запобіжного заходу, матиме достовірні дані про місця проживання потерпілих та інших свідків у цьому кримінальному провадженні, тому при обранні запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого чи на свідків, аби вони змінили покази з метою уникнення відповідальності, яка загрожує підозрюваному у разі визнання ОСОБА_5 винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вбачається в тому, що ОСОБА_5 не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, що є передумовою вчинювати нові злочини, з метою отримання фінансів для свого проживання. Крім того, ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, не зробив для себе належних висновків, щодо своєї подальшої поведінки в суспільстві, та вчинив новий умисний злочин, що доводить його схильність вчинювати нові злочини.

Нездатність підозрюваного вирішувати конфлікти мирним шляхом, являється існуванням передумови для вчинення підозрюваним нових насильницьких злочинів у разі обрання йому запобіжного заходу більш м`якого ніж у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечив, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, щоб мати можливість продовжити військову службу.

Щодо себе вказав, що зареєстрований та проживає, за адресою: АДРЕСА_1 разом з матір`ю та бабусею, у житлі належному останній.

ОСОБА_5 проходить військову службу на посаді водія другого мінометного взводу другої мінометної батареї першого механізованого батальйону, отримує заробітну плату, у розмірі 20 тисяч гривень, неповнолітніх та малолітніх дітей на утриманні не має, не одружений. Опікується бабусею похилого віку.

Вину визнає, вказав що всіх обставин подій описаних по тексту підозри не пам`ятає, так як перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Рухомого, нерухомого майна у власності не має, як і накопичень, інвалідностей не має.

Вказав, що має ускладнення після перелому нижньої кінцівки, зокрема, відмирання тканин, хронічних хвороб не має.

Заперечив дату та час затримання зазначені в протоколі затримання, вказав, що в проміжок часу з 19-00 год. до 21-00 год. 11.02.2025 вже не міг розпоряджатися своїми діями та вільно пересуватися.

Захисник підтримав позицію підзахисного, вважає недоведеними прокурором ризики визначені п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зважаючи на наявність міцних соціальних зв`язків у його підзахисного: проходження військової служби, проживання за однією адресою з матір`ю та бабусею.

Щодо доводів прокурора, що його підзахисний з метою уникнення відповідальності може направитися у розташування військової частини для подальшого направлення в місця виконання бойових дій, вказав, що навіть в разі настання такої події, це не буде свідчити про ухилення від кримінальної відповідальності, так як ОСОБА_5 є військовослужбовцем.

Заперечив проти доводів прокурора, що його підзахисний не має доходів, а також щодо того, що ОСОБА_5 є особою, яка самовільно залишила місце дислокації військової частини, зважаючи на те, що ОСОБА_5 є діючим військовослужбовцем, який отримує щомісяця заробітну плату.

При прийнятті рішення по даному клопотанню просив врахувати, що ОСОБА_5 не мав умислу на вчинення кримінального правопорушення, коли приїхали працівники поліції, він лежав на підлозі та не розумів, що до нього підійшли правоохоронці.

Просив обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби, за місцем реєстрації та проживання, щоб його підзахисний міг продовжити військову службу, а також опікуватись бабусею.

ІІІ. Кримінально-процесуальне законодавство

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч. 1 ст. 183 КПК України).

За правилами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінальногоправопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на яківказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка, мотиви та висновки слідчого судді

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Кропивницького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження №0000359, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 345 КК України.

12.02.2025 складено і в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_5 вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 345 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Harav. UnitedKingdomof 16 October 2001, § 34).

Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, щовинуватістьпідозрюваногомає бути встановлена на ційстадії. Саме у чіткомудоведенні як події, так і характеру того злочину, у якомупідозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italyof 11 January 2001, §45).

Дослідивши докази, надані прокурором в обґрунтування поданого клопотання, слідчий суддя вважає їх достатніми для висновку, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 345 КК України, у об`ємі як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи з критеріїв "розумної підозри", тобто наявності фактів та іншої інформації, яка могла б переконати неупередженого спостерігача в тому, що ОСОБА_5 міг вчинити інкриміноване йому правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри на ранній стадії досудового розслідування на переконання слідчого судді підтверджується на підставі досліджених копій документів, які долучені до клопотання, зокрема: рапортами прийняття повідомлення по лінії «102», довідкою КНП «КОЛ КОР», довідкою Травмпункту КНП «Міська лікарня швидкої медичної допомоги Кропивницької міської ради», протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується), протоколом огляду місця події, протоколами допиту потерпілого, протоколами допиту свідків, протоколом перегляду відеозапису на компакт диску.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та на які посилається прокурор в клопотання, слідчий суддя зазначає таке.

Слідчий суддя вважає наявними ризики переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності, шляхом зміни свого місця проживання є можливим. Однак, враховуючи, що ОСОБА_9 є діючим військовослужбовцем, підтримує родинні зв`язки з матір`ю, за його неспростованих доводів опікується бабусею похилого віку - ризик має мінімальний рівень інтенсивності.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Тобто, прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність ризику, визначеного п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

У разі спроб незаконно впливати на свідків - ризик унеможливлюється та зменшується шляхом застосування щодо підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а також попередженням підозрюваного, що у разі невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід. У разі вчинення таких спроб та наявності відповідних заяв від свідків - запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 може бути змінений на більш жорсткий.

Разом із тим, наявність всіх інших ризиків, регламентованих ст. 177 КПК України, органом досудового розслідування станом на даний час не доведена.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч. 1 ст.177 КПК України) - не підтверджується фактичними даними.

Так, дійсно ОСОБА_5 14 травня 2018 року був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України до двох років позбавлення волі, проте на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим стром на 1 рік.

Приписами ст. 88 КК країни визначено, що особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Судимість має правове значення у разі вчинення нового кримінального правопорушення, а також в інших випадках, передбачених законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються: особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом. Якщо строк додаткового покарання перевищує тривалість іспитового строку, особа визнається такою, що не має судимості, після відбуття цього додаткового покарання.

Зі слів обвинуваченого, він відбув іспитовий строк, під час його відбуття належним чином виконував покладені на нього обов`язки. Доказів зворотнього орган досудового розслідування не надає.

З огляду на зазначене, ОСОБА_5 є таким, що в силу ст. 89 КК України не має судимості.

Відтак, неможливо стверджувати про схильність підозрюваного до асоціальної, протиправної поведінки, до вчинення ним протиправних вчинків.

Слідчий суддя враховує позицію прокурора, що ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем, самовільно залишив військову частину, однак зазначає, що до матеріалів клопотання не надано жодних доказів, зокрема, про порушення кримінальної справи за вказаним фактом. Крім того, адвокат в судовому засіданні зазначив, що зі слів підозрюваного, він повернувся з військової частини приблизно 6 днів тому, підозрюваний повідомив, що отримує грошове забезпечення щомісячно в розмірі 20 тис. грн.. Дані доводи ні прокурором, ні слідчим не спростовані.

Щодо позиції сторони обвинувачення на застосуванні стосовно ОСОБА_5 найсуворішого запобіжного заходу - у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповіднодо ст. 12 КК України кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_5 є не тяжким - санкцією ч. 2 ст. 345 КК України - передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

У даному провадженні наразі не доведено, що ОСОБА_5 переховувався від досудового розслідування, достовірних фактів перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню на даній стадії провадження не встановлено, про підозру ОСОБА_5 у вчиненні іншого злочину - повідомлень не пред`явлено.

Згідно з вимогами ст.ст. 178, 183 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного, не тяжкого кримінального правопорушення проти авторитету органів державної влади, має вік 38 років, має постійне місце проживання та реєстрації, проживає у житлі, належному бабусі, за його неспростованих доводів проходить військову службу в лавах ЗСУ, опікується бабусею похилого віку, відтак сталість соціальних зв`язків на час розгляду клопотання можна вважати доведеною. Отже, з огляду на зазначене вище: встановлено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення; наявні достатні підстави вважати, що існують деякі із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор.

Однак, не доведено всіх ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями частин 1, 2 ст.194 КПК України передбачено обов`язок слідчого судді під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихстаттею 177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Крім того, не встановлено всіх необхідних обставин, передбачених п. 3) ч. 2 ст. 183 КПК України, із якими закон пов`язує можливість застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, визначеному у клопотанні, прокурором при його розгляді не доведено.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, постійне місце проживання, вважаю, що у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, щодо нього слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки саме цей запобіжний захід повністю забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Особиста порука, яка полягає у наданні особам, яких слідчий суддя, вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування, не може бути застосована, так як в ході розслідування даного провадження встановлено, що осіб які б могли взяти ОСОБА_5 на поруки не встановлено. Оскільки підозрюваний не має коштів для внесення застави, застава не може бути до нього застосована, як самостійний запобіжний захід.

На підставі викладеного, з урахуванням вимог норми п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, яка має виключні підстави, за яких може бути застосовано тримання під вартою, жодної з цих обставин в судовому засіданні встановлено не було, як наслідок задоволення клопотання є протизаконним.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Застосовуючи такий запобіжний захід, як домашній арешт в період доби з 22-00 год. вечора до 06-00 год. ранку, слідчий суддя враховує, що у розпорядженні слідчого по даному провадженню є достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину та докази про причетність до його скоєння ОСОБА_5 .

За практики Європейського Суду домашній арешт прирівнюється до позбавлення волі, як і тримання особи під вартою (Манчіні проти Італії).

Матеріали клопотання, дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних умисних дій, потребують детальної перевірки та оцінці у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Разом з цим, наявність контролю з боку уповноважених осіб стане надійною запорукою щодо унеможливлення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в тому числі на які посилався прокурор та при виявленні обставин, які будуть свідчити про фактичну неефективність домашнього арешту прокурор/слідчий не позбавлені процесуальної можливості, в будь-який момент звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді, щодо зміни запобіжного заходу на більш тяжкий.

Враховуючи вище вказані обставини, слідчий суддя переконаний, що на даний момент виключно такий запобіжний захід, як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 22-00 год. вечора до 06-00 год. ранку, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182. 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту в період доби з 22-00 год. вечора до 06-00 год. ранку в межах строку досудового розслідування.

Початок строку дії ухвали про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, рахувати з моменту проголошення цієї ухвали, тобто з 13 лютого 2025 року.

Встановити строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу і покладання на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків до 11 квітня 2025 року, включно.

У період дії запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- заборонити залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 22-00 год. вечора до 06-00 год. ранку;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- здати на зберігання до відповідного територіального органу Управління Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматись від спілкування з потерпілими і свідками у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях;

- надати можливість працівникам органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 з`являтися в житло з вимогою надавати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 передати для виконання підрозділу поліції за його місцем проживання - АДРЕСА_1 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.

Негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти.

Зобов`язати ОСОБА_5 невідкладно прибути до місця свого проживання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1