провадження № 1-кс/294/389/25
справа № 294/237/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Чуднів

Слідчий суддя Чуднівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого - заступника начальника СВ відділення поліції №5 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0000038 від 03.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, погодженим прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 .

Дане клопотання обґрунтоване тим, 29.01.2025 в смт. Великі Коровинці Житомирського району Житомирської області, солдат військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , під час перебування в житловому будинку таємно викрав банківську карту клієнта АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_6 банківський рахунок № НОМЕР_2 належний останньому, з якої викрав грошові кошти в сумі 45 459 гривень та витратив на власний розсуд, завдавши потерпілому майнову шкоду.

03.02.2025 по даному факту відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000038, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що до вчиненого кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , який повідомив, що він під час вчинення кримінального правопорушення він використовував свій мобільний телефон марки «HUAWEY» моделі «NMO-L31» до якого було встановлено номер телефону НОМЕР_3 , за допомогою якого через мобільний додаток Інтернет-банкінгу «Приват24» особисто ввів фінансовий номер телефону ОСОБА_7 , а також створив пароль доступу клієнта АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_7 , та перейшов до особистого кабінету вищевказаного клієнта, після чого не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціального платіжного засобу або уповноваженої особи, втрутився у роботу автоматизованої системи АТ КБ «Приватбанк», після чого перерахував, на банківський рахунок своєї співмешканки ОСОБА_8 , грошові кошти в сумі 24950 грн. та витратив їх на власний розсуд.

Слідчим на підставі ч. 1 ст. 237 КПК України вказаний мобільний телефон та сім картку було оглянуто та вилучено до Відділення поліції №5 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області оскільки воно має вагоме значення для подальшого розслідування у вказаному кримінальному провадженні.Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий ОСОБА_3 до суду не з`явився, подав заяву, в якій просить клопотання розглядати без його участі та задовольнити клопотання.

Власник майна ОСОБА_5 до суду не з`явився, про день час та міце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Неявка зазначених осіб не є перешкодою для розгляду клопотання по суті.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження, спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження.

У відповідності до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання. Слідчий суддя встановив, що клопотання подано слідчим із додержанням вимог статті 171 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що встановлено наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а саме: з метою забезпечення збереження його як речового доказу, враховуючи те, що воно зберігає на собі сліди скоєного злочину, а також зважаючи на наявність ризиків, що його може бути приховано, пошкоджено, зіпсовано чи знищено, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про накладення арешту на майно.

Керуючись статтями 98, 131, 132, 170-175, 309, 371, 372, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - заступника начальника СВ відділення поліції №5 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «HUAWEY» моделі «NMO-L31» до якого було встановлено сім-картку ПРАТ «Київстар» НОМЕР_3 , що належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який останній добровільно видав під час огляду місця події 06.02.2025 року.

Заборонити власнику вказаного майна розпоряджатися, користуватися та відчужувати дане майно.

В рахунок забезпечення виконання ухвали вищевказане майно помістити на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поції №5 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали надіслати слідчому, особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9