ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000316 від 20.01.2024 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 серпня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня, не працює, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше неодноразово судимий, востаннє вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.11.2019 року за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, 21.06.2023 року звільнений по відбуттю покарання,

визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців з конфіскацією всього майна, яке є власністю ОСОБА_7 .

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.

Зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 17.04.2024 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Вироком суду вирішено питання про судові витрати, сечові докази та арештоване майно.

Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_7 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 19.01.2024 року, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, незаконно придбав з метою подальшого збуту порошкоподібну речовину, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, яку незаконно, зберігаючи при собі, переніс в під`їзд будинку, а саме за адресою: Волинська область, проспект Відродження, будинок 12а. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_7 , перебуваючи за вищевказаною адресою, в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки близько 15 години 23 хвилини 19.01.2024 року за грошові кошти в сумі 100 гривень незаконно збув ОСОБА_9 (анкетні дані особи легендовані) порошкоподібну речовину, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP.

Згідно з висновком експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/103-24/1007-НЗПРАП від 31.01.2024 року, надана на дослідження речовина містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса PVP становить 0,044 г.

Таким чином, ОСОБА_7 інкримінується незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 , повторно, у невстановлений досудовим розслідуванням час, а саме не пізніше 17.04.2024 року, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, незаконно придбав з метою подальшого збуту порошкоподібну речовину, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якої обмежено бупренорфін, який незаконно, зберігаючи при собі, переніс за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_7 , перебуваючи за вищевказаною адресою, в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки близько 13 години 30 хвилин 17.04.2024 року за грошові кошти в сумі 200 гривень незаконно збув ОСОБА_10 (анкетні дані особи легендовані) частину таблетки, що містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін.

Згідно з висновком експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/103-24/5181-НЗПРАП від 18.04.2024 року, надана на дослідження частина таблетки містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін. Маса бупренорфіну становить 0,0021 г.

Таким чином, ОСОБА_7 інкримінується незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичного засобу, вчинене повторно, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений вважає, що вирок в частині стягнення судових витрат, а саме витрат за проведення експертизи є незаконним. Просить вирок змінити, зменшивши суму витрат за проведення експертиз.

В поданих на апеляційну скаргу запереченнях, прокурор вважає апеляційну скаргу обвинуваченого безпідставною. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок місцевого суду без змін.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляційної скарги; думку обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити; прокурора, яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги; апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст.307 КК України, та правильність кваліфікації його дій, обґрунтовані доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.394, ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, і докази стосовно яких судом, згідно із ч.3 ст.349 КПК України, не досліджувались.

Порушень кримінального процесуального закону під час установлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду про доведеність вини, кваліфікація дій, призначення покарання в апеляційній скарзі обвинуваченого не оспорюється.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вказує на незаконність вироку суду в частині стягнення витрат за проведення експертиз, заперечує розмір процесуальних витрат.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.118 КПК України процесуальні витрати складаються, в тому числі, із витрат, пов`язаних із залученням експертів.

У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

При цьому нормами п.п.13 ч.1, ч.3 ст.368 КПК України передбачено, що суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

Згідно з обвинувальним актом, в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000316 від 20.01.2024 року за ч.2 ст.307 КК України щодо ОСОБА_7 , було проведено ряд експертиз №СЕ-19/103-24/1007-НЗПРАП від 31.01.2024 року, №СЕ-19/103-24/5181-НЗПРАП від 18.04.2024 року, №СЕ-19/103-24/5963-НЗПРАП від 22.05.2024 року.

Згідно матеріалів провадження загальна вартість криміналістичних досліджень, проведених в кримінальному провадженні № 0000316 від 20.01.2024 року відносно ОСОБА_7 складає в сумі 5679,60 гривень.

Судом апеляційної інстанції не встановлені дані, які свідчать про те, що розмір витрат на проведення вказаних експертиз не відповідає обсягу проведених робіт.

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі, у зв`язку з чим з обвинуваченого стягнуто на користь держави Україна процесуальні витрати в сумі 5679,60 гривень у відшкодування вартості проведення криміналістичних досліджень в кримінальному провадженні.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 21.11.2018 року (справа № 462/6473/16-ц) питання про розподіл процесуальних витрат за результатами судового розгляду у кримінальному провадженні вирішується у тій справі, в якій вони були понесені, за правилами КПК.

Колегією суддів встановлено, що у матеріалах провадження відсутні дані, які свідчать про наявність правових підстав для зменшення процесуальних витрат за проведення експертиз або для звільнення від їх оплати повністю чи частково.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, колегія суддів, переглядаючи вирок суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку про неспроможність доводів апеляційної скарги щодо незаконності вироку суду щодо стягнення із обвинуваченого ОСОБА_7 процесуальних витрат.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування вироку суду, не встановлено.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, КПК України, Волинський апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 серпня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді