Справа № 442/98/25
Провадження № 1-в/442/24/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дрогобичі подання начальника Державної установи «Дрогобицька виправна колонія (№40)» ОСОБА_3 про звільнення від покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженого: 1) 22.10.2021 Франківським районним судом м.Львова за ч.4 ст. 407 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 24.08.2023 звільнення з іспитовим терміном скасовано, направлений в місця позбавлення волі згідно вироку від 22.10.2021; 2) 23.05.2024 Франківським районним судом м.Львова за ч. ст.15 - ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, згідно ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Франківського районного суду м.Львова та остаточно до відбування покарання 5 років 6 місяців позбавлення волі; 3) 13.08.2024 Шевченківським районним судом м.Львова за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, за ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити до відбуття 5 років 6 місяців позбавлення волі, у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння,

учасники справи:

прокурор ОСОБА_5 ,

представник ДУ ДВК-40 ОСОБА_6 ,

засуджений ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

Начальник ДУ "Дрогобицька виправна колонія (№40)" звернувся до суду з поданням, в якому посилається на те, що в ДУ «ДВК (№40)» відбуває покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджений: 1) 22.10.2021 Франківським районним судом м.Львова за ч.4 ст. 407 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 24.08.2023 звільнення з іспитовим терміном скасовано, направлений в місця позбавлення волі згідно вироку від 22.10.2021; 2) 23.05.2024 Франківським районним судом м.Львова за ч. ст.15 - ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, згідно ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Франківського районного суду м.Львова та остаточно до відбування покарання 5 років 6 місяців позбавлення волі; 3) 13.08.2024 Шевченківським районним судом м.Львова за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, за ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити до відбуття 5 років 6 місяців позбавлення волі.

В мотивувальній частині вироку від 23.05.2024 встановлено, що ОСОБА_4 24.12.2023 шляхом вільного доступу, таємно, під час дії воєнного стану, викрав майно потерпілого на загальну суму 598,85 грн, однак свій злочин до кінця не довів з незалежних від нього причин, окрім того 12.01.2024, під час дії воєнного стану, таємно, шляхом вільного доступу викрав майно потерпілого на загальну суму 307,39 грн., окрім того 01.02.2024 під час дії воєнного стану, таємно, шляхом вільного доступу викрав майно потерпілого на загальну суму 306,01 грн.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» збільшені межі застосування Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, зокрема викрадення чужого майна. Так, відповідно до статті 51 КУпАП викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Станом на 01.01.2023 року 2 неоподаткованих мінімуми доходів громадян становили 2684 грн., станом на 01.01.2024-3028 грн.

Разом з тим, відповідно до ч. 1ст.5 Кримінального кодексу України (далі - ККУ) закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Тобто, вищезазначені зміни в законодавстві пом`якшують та скасовують кримінальну протиправність діяння, тобто мають зворотну дію в часі і можуть бути застосовані до засудженого ОСОБА_4 .

За наведених обставин просить у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання за вироком Франківського районного суду м.Львова від 23.05.2024.

Резолютивну частину вироку Шевченківського районного суду м.Львова змінити, та викласти в наступній редакції: вважати ОСОБА_4 засудженим ч.1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, за ч. 1 ст. 71 КК України шляхом повного складання покарань, з урахуванням пп.б п. 1 ч.1 ст. 72 КК України, з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі та остаточно призначити до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Початок терміну рахувати з часу фактичного затримання та поміщення в місця попереднього ув`язнення 19.03.2024.

Вислухавши думку учасників справи, які подання підтримують, висновок прокурора, який вважає подання підставним, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в ДУ «ДВК (№40)» відбуває покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджений: 1) 22.10.2021 Франківським районним судом м.Львова за ч.4 ст. 407 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 24.08.2023 звільнення з іспитовим терміном скасовано, направлений в місця позбавлення волі згідно вироку від 22.10.2021; 2) 23.05.2024 Франківським районним судом м.Львова за ч. ст.15 - ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, згідно ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Франківського районного суду м.Львова та остаточно до відбування покарання 5 років 6 місяців позбавлення волі; 3) 13.08.2024 Шевченківським районним судом м.Львова за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, за ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити до відбуття 5 років 6 місяців позбавлення волі.

В мотивувальній частині вироку від 23.05.2024 встановлено, що ОСОБА_4 24.12.2023 шляхом вільного доступу, таємно, під час дії воєнного стану, викрав майно потерпілого на загальну суму 598,85 грн, однак свій злочин до кінця не довів з незалежних від нього причин, окрім того 12.01.2024, під час дії воєнного стану, таємно, шляхом вільного доступу викрав майно потерпілого на загальну суму 307,39 грн., окрім того 01.02.2024 під час дії воєнного стану, таємно, шляхом вільного доступу викрав майно потерпілого на загальну суму 306,01 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбаченихпунктами 2-4,6,7(крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні),13-1,14частини першої статті 537цього Кодексу.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначенийчастиною другою статті 539цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74Кримінального кодексу України.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 (набув чинності 09.08.2024), (далі Закон від 18.07.2024) збільшені межі застосування Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, зокрема викрадення чужого майна.

Так, відповідно до вимог ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакціїЗакону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Станом на 01.01.2023 року 2 неоподаткованих мінімуми доходів громадян становили 2684 грн., станом на 01.01.2024-3028 грн.

Відповідно до ч.1 ст.5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Тобто, вищезазначені зміни в законодавстві пом?якшують та скасовують кримінальну протиправність діяння, тобто мають зворотну дію в часі і можуть бути застосовані до засудженого.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи суми викраденого майна, за які було засуджено ОСОБА_4 : 1) 22.10.2021 Франківським районним судом м.Львова за ч.4 ст. 407 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 24.08.2023 звільнення з іспитовим терміном скасовано, направлений в місця позбавлення волі згідно вироку від 22.10.2021; 2) 23.05.2024 Франківським районним судом м.Львова за ч. ст.15 - ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, згідно ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Франківського районного суду м.Львова та остаточно до відбування покарання 5 років 6 місяців позбавлення волі; 3) 13.08.2024 Шевченківським районним судом м.Львова за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, за ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити до відбуття 5 років 6 місяців позбавлення волі, суд приходить до висновку, що на останнього розповсюджується дія Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

В зв`язку із скасуванням кримінальної відповідальності за вчинене правопорушення звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання за вироком Франківського районного суду м.Львова від 23.05.2024.

Резолютивну частину вироку Шевченківського районного суду м.Львова змінити, та викласти в наступній редакції: вважати ОСОБА_4 засудженим ч.1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, за ч. 1 ст. 71 КК України шляхом повного складання покарань, з урахуванням пп. б п. 1 ч.1 ст. 72 КК України, з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі та остаточно призначити до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Початок терміну рахувати з часу фактичного затримання та поміщення в місця попереднього ув`язнення 19.03.2024.

За таких обставин, подання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 369, 376, 537, 539 КПК України, ч.1 ст.5, ч.2 ст.74 КК України, суд

постановив:

подання задоволити.

У зв`язку із скасуванням кримінальної відповідальності за вчинене правопорушення виключити з вироку від 22.10.2018 засудження за ч.3 ст. 185 КК України, та вважати у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання за вироком Франківського районного суду м.Львова від 23.05.2024.

Резолютивну частину вироку Шевченківського районного суду м.Львова змінити, та викласти в наступній редакції: вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, за ч. 1 ст. 71 КК України шляхом повного складання покарань, з урахуванням пп. б п. 1 ч.1 ст. 72 КК України, з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі та остаточно призначити до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Початок терміну рахувати з часу фактичного затримання та поміщення в місця попереднього ув`язнення 19.03.2024.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1