провадження № 1-кп/294/41/25
справа № 294/1638/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м Чуднів

Чуднівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000070 від 24.07.2024 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Дубище Житомирського (до змін Чуднівського) району Житомирської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , з базовою середньою освітою, не одруженої, на утриманні малолітніх та непрацездатних осіб не має, пенсіонерки, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

23.07.2024 близько 11 год 00 хв ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння перебувала за місцем свого проживання, а саме в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де між нею та її співмешканцем ОСОБА_5 , тобто особою, з якою вона проживає однією сім`єю, і перебуває у сімейних відносинах, виникла словесна суперечка, в ході якої у неї виник раптовий умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень останньому.

Реалізуючи свій протиправний умисел, пов`язаний з домашнім насильством щодо особи, з якою спільно ОСОБА_4 проживає, пов`язана спільним побутом, маючи взаємні права та обов`язки, становлячи сім`ю, але не перебуває у шлюбі, в цей же час, день, місці та за вказаних обставин ОСОБА_4 взяла до правої руки кухонний ніж, лезом якого умисно нанесла один удар в шию ОСОБА_5 , внаслідок чого останній отримав тілесне ушкодження у вигляді колото різаної рани шиї зліва, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

ІІ. Позиція учасників судового провадження

Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, що був складений та затверджений прокурором 23.08.2024.

З огляду на обвинувальний акт прокурор вважає встановленим те, що обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Зважаючи на повне визнання обвинуваченим своєї вини, прокурор в судовому засіданні просить суд здійснювати розгляд кримінального провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України.

В судових дебатах прокурор просить суд призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_4 вину визнала у повному обсязі, фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а також правову кваліфікацію не оспорює.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 надала показання, що дуже жалкує про вчинене, просила вибачення у потерпілого ОСОБА_5 , зазначила, що дійсно того дня схопила ніж, але не пам`ятає, чому, вдарила ним у шию потерпілого, однак відразу усвідомила, що сталось, та почала надавати першу медичну допомогу.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позицію прокурора, просив суворо не карати обвинувачену, зазначив, що вибачив її.

ІІІ. Межі судового розгляду кримінального провадження.

Враховуючи той факт, що обвинувачена ОСОБА_4 визнала свою вину у повному обсязі та не оспорює фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, як вони встановлені в обвинувальному акті, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, які надали згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані ними обставини, які не досліджувались судом, в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів кримінального провадження щодо характеризуючих особу обвинуваченої даних.

З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.

ІІІ. Висновки суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

ІV. Мотиви суду при призначенні покарання.

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона має базову середню освіту, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, малолітніх та непрацездатних осіб на утриманні не має, неодружена, однак спільно проживає з потерпілим, пенсіонерка, є внутрішньо переміщеною особою з 28.08.2022, за місцем мешкання характеризується позитивно, раніше не судима.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до вимог, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до обвинувального акта обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою вона перебувала у сімейних або близьких відносинах, а також вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог статтей 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Згідно з принципами співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

Виходячи з указаної мети й вищезазначених принципів, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, наявність пом`якшуючої покарання обставини та обтяжуючі обставини, дані про особу винної, у зв`язку з чим суд призначає обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу по нижній межі санкції статті, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої, а також запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та попередження вчинення неї нових кримінальних правопорушень.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні вирішити у відповідності із вимогами ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Арешт на майно не накладався.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався і підстав для його обрання не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 65-67, 70,75, 76, 368-371, 373-374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Міру запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Чуднівський районний суд Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_6