Дата документу 02.12.2024 Справа № 317/526/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/526/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1170/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.199 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

2 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у закритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 5 листопада 2024 року, якою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кушугума, Запорізького району, Запорізької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. ст. 189 КК України,

продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 4 січня 2025 року включно,-

В С Т А Н О В И Л А:

Як убачається з матеріалів справи, в провадженні Запорізького районного суду Запорізької області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. ст. 189 КК України, ОСОБА_7 - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 3 ст. 153, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189 КК України, ОСОБА_8 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 152 КК України.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 5 листопада 2024 року було продовжено застосування у відношенні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 4 січня 2025 року включно.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_6 вчинив умисні кримінальні правопорушення, судове провадження не завершено до спливу строку тримання під вартою та визначені ст. 177 КПК України ризики, зазначені в ухвалі слідчого судді, на даний час продовжують існувати та обґрунтовують в повній мірі подальше тримання обвинуваченого під вартою.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу та змінити йому запобіжний захід на особисте зобов`язання, звільнити його з-під варти.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що він під вартою вже понад сукупний строк, передбачений ст. 197 КПК України, суд без належних та допустимих доказів послався в оскаржуваному рішенні на те, що він вчинив умисні злочини, клопотання прокурора не було досліджено судом першої інстанції, а також він не переховувався та не міг впливати на свідків та потерпілого.

Повідомлені належним чином обвинувачений ОСОБА_6 (шляхом повідомлення через адміністрацію ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»), його захисник та прокурор до судового засідання апеляційного суду не з`явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України, розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Ураховуючи, що сторонами кримінального провадження не заявлено клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх участі, яке б узгоджувалося з наведеними положеннями ч. 4 ст. 422-1 КПК України, колегія суддів вважає, що розгляд даної апеляційної скарги може здійснюватися без участі сторін.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

За положенням ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Порядок продовження строку тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України.

Зокрема, частиною 3 статті 199 КПК України передбачено, що клопотання прокурора повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

На переконання колегії суддів, в даному випадку суд першої інстанції вищевказаних вимог закону дотримався, перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою, правильно встановив як наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, так і неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Так, ураховуючи тяжкість інкримінованих ОСОБА_6 злочинів, які відносяться до категорії тяжких злочинів, суворість можливого покарання за злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі до 10 років, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винним, продовжує й надалі існувати ризик переховування від суду.

На продовження ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчать такі обставини, як те, що наразі судовий розгляд у даному кримінальному провадженні триває, у зв`язку із чим, може існувати потреба у допиті судом як потерпілого так і свідків, анкетні дані яких відомі обвинуваченому, з огляду на фактичні обставини вчинення злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_9 та проживання вказаних осіб в одному населеному пункті.

На переконання колегії суддів і ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшився, з огляду на кількість інкримінованих ОСОБА_9 умисних злочинів, деякі з яких вчинені з метою власного збагачення, що в сукупності може свідчити про те, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може вчиняти і інші кримінальні правопорушення.

Відтак, ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися, є досить актуальними та вказують про недостатність застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, адже більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Даних про такий стан здоров`я особи, щоб унеможливлювало продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційному суду не надано.

З приводу тривалості перебування обвинуваченого під вартою, про що він вказує в апеляційній скарзі, то на переконання колегії суддів, тримання ОСОБА_6 під вартою обумовлюються такими чинниками як складністю кримінального провадження, оскільки останньому інкримінується вчинення декількох тяжких злочинів, кількістю учасників судового провадження, обсягом дослідження доказів та відповідною процесуальною поведінкою учасників провадження.

Окрім іншого, як встановлено апеляційним судом, розгляд даного кримінального провадження після скасування судом апеляційної інстанції вироку, розпочався заново згідно з вимогами розділу IV КПК України в іншому складі суду, що також впливає на строки розгляду даного кримінального провадження.

Таким чином, в даному випадку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 не виходить за межі розумного строку та не суперечить ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 5 листопада 2024 року, якою у відношенні ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. ст. 189 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 4 січня 2025 року включно, залишити без змін.

Ухваласудуоскарженнювкасаційномупорядкунепідлягає,набираєзаконноїсилизмоментуїїоголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4