Справа 650/6506/24 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/246/25 Доповідач: ОСОБА_2
ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 650/6506/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2025 м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0000127 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 27.12.2024 щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика Олександрівка Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

14.06.2007 Нововоронцовським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

15.09.2010 року Високопільським районним судом Херсонської області за ч.1 ст.162, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, 22.11.2013 року звільненого по відбуттю строку покарання;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

в с т а н о в и в:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених судом першої інстанції обставин.

Цим вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді шістдесяти годин громадських робіт.

Встановлені судом обставини.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у тому, що він 13.12.2024 близько 16.00 години, перебуваючи навпроти магазину «Затишок», розташованого за адресою: Херсонська область, Бериславський район, селище Архангельське, вул. Шевченка, 46Д, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в ході раптово виниклої сварки з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з особистих мотивів, з метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій особі, умисно наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_9 , чим заподіяв йому тілесне ушкодження, яке згідно з висновком судово-медичної експертизи відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікував за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про зміну вироку щодо ОСОБА_8 з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, у вступній частині вироку судом першої інстанції вказано, що ОСОБА_8 раніше судимий вироком Високопільського районного суду Херсонської області від 16.12.2019 за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 місяців арешту, 29.04.2020 звільнений по відбуттю строку покарання.

Згідно із п.5 ч.1 ст.89 КК України, такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені за вчинення злочину до основного покарання у виді арешту, якщо вони протягом року з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.

Таким чином, на час скоєння інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення 13.12.2024, його судимість за вироком Високопільського районного суду Херсонської області від 16.12.2019 була погашена.

Тобто, з урахуванням вимог ст.89 КК України, ОСОБА_8 вважається особою, яка не має судимості за вищевказаним вироком суду.

Просить вирок щодо ОСОБА_8 змінити, виключити з вступної частини вироку посилання на те, що він раніше судимий: 16.12.2019 Високопільським районним судом Херсонської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 місяців арешту.

У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Учасників судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час і місце апеляційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду апеляційної інстанції, а також про обов`язкову участь обвинуваченого ОСОБА_8 в апеляційному розгляді, не надходило.

Позиції сторін.

Заслухавши суддю доповідача, позицію прокурора, який просив апеляційну скаргу прокурора про зміну вироку задовольнити, позицію захисника ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до такого.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.125 КК України, обґрунтовані доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому статтями 381, 382 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.394 КПК України, апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, доказів у судовому засіданні або встановлених досудовим розслідуванням обставин згідно із статтями 381, 382 КПК України, не досліджувалися.

Матеріалами справи підтверджено, що обвинувачений ОСОБА_8 , який був представлений захисником ОСОБА_7 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального проступку встановлені в повному обсязі та не оспорює їх.

Вимогами ст.370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Будь-яких порушень кримінального процесуального закону, які могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення щодо винності обвинуваченого та правильності застосування закону України про кримінальну відповідальність, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Що ж до доводів прокурора про виключення з вступної частини вироку посилання на те, що ОСОБА_8 раніше судимий, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження, у вступній частині вироку зазначено, що ОСОБА_8 раніше судимий вироком Високопільського районного суду Херсонської області від 16.12.2019 за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 місяців арешту, 29.04.2020 звільнений по відбуттю строку покарання.

Згідно із п.5 ч.1 ст.89 КК України, такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені за вчинення злочину до основного покарання у виді арешту, якщо вони протягом року з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.5 ст.90 КК України, якщо особа, що відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить кримінальне правопорушення, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново. У цих випадках строки погашення судимості обчислюються окремо за кожне кримінальне правопорушення після фактичного відбуття покарання (основного та додаткового) за останнє кримінальне правопорушення.

Судимість є правовим станом особи, який виникає у зв`язку з її засудженням до кримінального покарання і за зазначених у законі умов тягне настання для неї певних негативних наслідків. Правильне застосування правових норм про судимість, її погашення має важливе значення для вирішення кримінальних справ у разі вчинення особою нового злочину.

Судимість має строковий характер. Закон визначає, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлює підстави її припинення. Такими підставами є погашення судимості та її зняття. Як погашення, так і зняття судимості пов`язані зі спливом певних термінів, протягом яких особа повинна перетерпіти негативні наслідки та своєю поведінкою довести остаточне виправлення.

Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашено або знято, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків попередньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у тому числі й при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.

Зазначене вище, узгоджується з висновками Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладених у постановах від 17.09.2020 (справи № 739/1140/18) та 20.04.2023 (справа № 206/1127/21).

Як випливає з матеріалів кримінального провадження, вироком Високопільського районного суду Херсонської області від 16.12.2019 ОСОБА_8 засуджений за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 місяців арешту, 29.04.2020 звільнений по відбуттю строку покарання.

Отже, 29.04.2020 з дня відбуття ОСОБА_8 покарання та до моменту вчинення ним нового кримінального правопорушення 13.12.2024 пройшло 4 роки.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Отже, з урахуванням вимог ст.89 КК України ОСОБА_8 вважається таким, що не має судимості за вироком Високопільського районного суду Херсонської області від 16.12.2019.

Проте на ці положення закону суд першої інстанції не звернув уваги та вказав про наявність у ОСОБА_8 судимості за вироком Високопільського районного суду Херсонської області від 16.12.2019, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень п.1, 2 ч.1 ст.413 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судом закону, який підлягає застосуванню чи застосування закону, який не підлягає застосуванню, тягне за собою скасування або зміну судового рішення.

Згідно п.4 ч.1 ст.408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі: в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що в даному випадку суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а тому вирок суду необхідно змінити, виключивши з вступної частини посилання суду на те, що ОСОБА_8 раніше судимий 16.12.2019 Високопільським районним судом Херсонської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 місяців арешту, 29.04.2020 звільнений по відбуттю строку покарання, задовольнивши апеляційну скаргу прокурора.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б були підставами для зміни чи скасування оскаржуваного вироку в іншій частині, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, апеляційний суд.

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 27.12.2024 щодо ОСОБА_8 у вступній частині змінити.

Виключити з вступної частини вироку посилання суду на те, що ОСОБА_8 раніше судимий вироком Високопільського районного суду Херсонської області від 16.12.2019 за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 місяців арешту, 29.04.2020 звільнений по відбуттю строку покарання.

У решті цей вирок щодо нього - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4