печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8238/25-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва - ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

20 лютого 2025 рокуу провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0002348 від 15.11.2024 з позбавленням права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, а саме: транспортним засобом LEXUS CT 200H, кузов № НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2017 року випуску; транспортним засобом GENESIS GV 80, кузов № НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2020 року випуску; транспортним засобом RENAULT KANGOO, кузов № НОМЕР_5 реєстраційний номер НОМЕР_6 , 2011 року випуску; житловим будинком, що за адресою: АДРЕСА_1 ; земельною ділянкою з кадастровим номером :03:002:0245.

27 лютого 2024 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, прокурором було подане клопотання про розгляд клопотання за його відсутність, також, прокурором у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002348 від 15.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи протиправність власних дій, умисно, з особистих корисливих мотивів, спланували та організували викрадення свого близького родича ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою вимагання грошових коштів в особливо великих розмірах за його звільнення.

Для цього, ОСОБА_4 , у точно невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше грудня 2024 року, підшукав та залучив до протиправної діяльності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 , робота полягала в витребуванні грошового боргу в сумі 500 000 доларів США з ОСОБА_6 , із застосуванням фізичної сили та вогнепальної зброї, пообіцявши віддати частину грошових коштів, при цьому надав всі необхідні дані щодо місця проживання, транспортних засобів, їх зберігання, а також місць перебування останнього.

Однак, ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , розуміючи, що ймовірно запропонована ОСОБА_4 , робота може бути пов?язана з вчинення незаконних дій, не бажаючи приймати участь у вчиненні ймовірно злочину, з метою його запобігання, а також отримання відомостей, речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, надав письмову згоду органам Національної поліції України на конфіденційне співробітництво під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій з розкриття злочинної діяльності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У подальшому, ОСОБА_4 , не підозрюючи про те, що його злочинний намір викрито працівниками правоохоронних органів та бажаючи довести його до кінця, як організатор вимагання, з метою конспірації та збереження таємності здійснював дзвінки до ОСОБА_7 , через мобільний інтернет додаток «Threema».

18.12.2024 ОСОБА_4 , залучив ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , якій не відомі обставини вчинення правопорушення в ході чого остання здійснила передачу грошових коштів ОСОБА_7 , в сумі 3050 доларів США, для оренди приміщення де буде утримуватись потерпілий ОСОБА_6 .

25.12.2024 ОСОБА_7 , через мобільний інтернет додаток «Threema» здійснив листування із ОСОБА_4 , в ході чого надіслав декілька фотографій, що схожі на вистежування потерпілого ОСОБА_6 .

Після того, 30.01.2025 правоохоронними органами України, з метою попередити та не допустити реальне здійснення умисного вчинення правопорушення, було проведено імітацію вчинення вимагання в умовах воєнного стану поєднане із заподіянням тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_6 з висвітленням вказаної події через мобільний інтернет додаток «Threema» громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

30.01.2025 ОСОБА_7 , через мобільний інтернет додаток «Threema» здійснив листування із ОСОБА_4 , в ході чого надіслав фотографію на якій зображений чоловік, який перебуває в положенні лежачи, біля якого лежить стілець, на вигляд знаходиться в безпорадному стані, можливо з тілесними ушкодженнями, одягнутий у футболку «поло» білого кольору на комірці та рукавах якої маються смужки (червоного та синього кольору), спортивні штани сірого кольору на яких маються візерунки у вигляді «хрестів», ліва нога в районі бедра перев?язана турнікетом червоного кольору, кросівки бренду «NEW BALANCE» білого кольору, на голові вдягнена шапка сірого кольору, яка закриває очі, та в області очей перетягнута липкою прозорою стрічкою «скотч», руки зв?язані пластиковими хомутами.

В ході імітації вчинення вимагання ОСОБА_7 , здійснено телефонний дзвінок до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , для повідомлення що її син ОСОБА_6 , викрадений й насильно утримується, та з метою збереження його життя мені необхідно підготувати та заплатити 500 000 доларів США.

В подальшому, ОСОБА_10 , зателефонувала ОСОБА_5 , та повідомила, що хтось здійснив викрадення сина ОСОБА_6 , на що, ОСОБА_5 повідомив, що ОСОБА_6 сам винний в тому, що трапилось і йому необхідно вернути гроші які він позичив у поважних людей.

Далі, ОСОБА_7 , через мобільний інтернет додаток «Threema» здійснив дзвінок ОСОБА_4 , в ході чого повідомив, що ОСОБА_6 , погодився віддати частину грошових коштів та останні знаходяться у його матері ОСОБА_10 , за місцем проживання та те ,що ОСОБА_10 , не піднімає слухавку від останніх, враховуючи викладене ОСОБА_4 , повідомив що не зможе набрати останню та повідомить це батьку ОСОБА_5 .

Того ж дня, ОСОБА_5 зателефонував до ОСОБА_10 , та повідомив що необхідно відшукати флеш-носій та передати його довіреній особі для того щоб звільнили ОСОБА_11 , при цьому повідомивши про місце його зберігання. В ході телефонної розмови, остання повідомила ОСОБА_5 , що нібито відшукала зазначений флеш - носій та нібито готова його передати ОСОБА_7 .

31.01.2025 ОСОБА_4 , залучивши свого знайомого ОСОБА_12 , якому не відомі обставини вчинення правопорушення здійснив передачу грошових коштів в сумі 3000 доларів США за виконану роботу.

Таким чином, ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , вчинили усі дії по організації вчинення вимагання в умовах воєнного стану поєднаного із заподіянням тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_6 , які не змогли довести до кінця з незалежних від їх волі обставин, завдяки втручанню правоохоронних органів і їх контролю за здійсненням злочину та його припиненню.

До вищевказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які перебувають на даний час за кордоном в Хорватії.

Також в ході досудового розслідування встановлено, що на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані наступні транспортні засоби: автомобіль LEXUS CT 200H, кузов № НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2017 року випуску; автомобіль GENESIS GV 80, кузов № НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2020 року випуску; автомобіль RENAULT KANGOO, кузов № НОМЕР_5 реєстраційний номер НОМЕР_6 , 2011 року випуску.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має у власності наступне нерухоме майно, а саме: житловий будинок, що за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0245.

Також, постановою слідчого від 17.02.2025, автомобіль LEXUS CT 200H, кузов № НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2017 року випуску, автомобіль GENESIS GV 80, кузов № НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2020 року випуску, автомобіль RENAULT KANGOO, кузов № НОМЕР_5 реєстраційний номер НОМЕР_6 , 2011 року випуску, житловий будинок, що за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0245, визнано речовим доказом, оскільки він відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а встановлені під час досудового розслідування фактичні обставини кримінальних правопорушень містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що згадане майно є доказом кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється розслідування, що згідно з ч. 3 ст. 173 КПК України дає підстави для його арешту як речових доказів з метою збереження.

Прокурор вказує, з метою збереження доказів у кримінальному провадженні, а також запобігання можливості приховування, псування, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження майна, виникла необхідність в арешті майна.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: забезпечення речових доказів.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, слідчим суддею встановлено, що постановою слідчого від 17.02.2025, автомобіль LEXUS CT 200H, кузов № НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2017 року випуску, автомобіль GENESIS GV 80, кузов № НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2020 року випуску, автомобіль RENAULT KANGOO, кузов № НОМЕР_5 реєстраційний номер НОМЕР_6 , 2011 року випуску, житловий будинок, що за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0245, визнано речовим доказом, оскільки він відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а встановлені під час досудового розслідування фактичні обставини кримінальних правопорушень містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що згадане майно є доказом кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється розслідування, що згідно з ч. 3 ст. 173 КПК України дає підстави для його арешту як речових доказів з метою збереження.

Прокурором доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна - задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 0002348 від 15.11.2024 арешт з позбавленням права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, а саме:

- транспортним засобом LEXUS CT 200H, кузов № НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2017 року випуску;

- транспортним засобом GENESIS GV 80, кузов № НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2020 року випуску;

- транспортним засобом RENAULT KANGOO, кузов № НОМЕР_5 реєстраційний номер НОМЕР_6 , 2011 року випуску;

- житловим будинком, що за адресою: АДРЕСА_1 ;

земельною ділянкою з кадастровим номером :03:002:0245.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1