ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою прокурора Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2024 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И В:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2024 року задоволено подання начальника ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» ОСОБА_9 та звільнено засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного йому вироком Першотравневого міського суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2021 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 11 днів.

Мотивуючи постановлене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що За час відбуття покарання в ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)», засуджений ОСОБА_7 характеризується виключно позитивно, не допускав порушення режиму утримання, у зв`язку з чим до нього дисциплінарні стягнення не застосовувались, не працевлаштований, однак виконує роботи з благоустрою установи, до праці ставиться добре, має 6 заохочень правами начальника установи. Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», та дійшов висновку, що у даному випадку, позитивні зміни у поведінці засудженого вже відбулись, про що свідчить його поведінка за весь період відбування покарання, а мета призначеного покарання вже виконана, у зв`язку з чим до засудженого можливо застосувати положення ст. 81 КК та звільнити ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання умовно-достроково.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволення подання установи виконання покарання про умовно-дострокове звільнення.

Обгрунтовуючи вимоги про скасування ухвали суду, прокурор посилається на незаконність рішення суду. На переконання прокурора, суд задовольняючи подання установи належним чином не мотивував свого рішення в частині наявності підстав для звільнення засудженої умовно-достроково від відбування покарання, не з`ясував додержання засудженим вимог режиму, праці, та навчання, участь у самодіяльних організаціях засуджених , а також його наміри до прилучення суспільно корисної праці та не надав належної оцінки тому, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу, вважав за необхідне ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання начальника установи про умовно-дострокове звільнення засудженого.

Засуджений заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного застосування до засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково звільнення від відбування покарання, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу виходячи з такого.

Згідно ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

В силу ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже, зі змісту наведених положень законодавства видно, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції при розгляді подання установи про застосування щодо ОСОБА_7 положень ст. 81 КК України, повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження, та дійшов обґрунтованих висновків, що засудженого може бути звільнено від подальшого відбування покарання умовно-достроково.

Як видно з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24.11.2021 за ч. 2 ст. 186 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. Початок строку відбування покарання 11.09.2021.

Задовольняючи подання начальника ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» ОСОБА_9 про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції зробив висновок про те, що за час відбуття покарання в ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)», засуджений ОСОБА_7 характеризується виключно позитивно, не допускав порушення режиму утримання, у зв`язку з чим до нього дисциплінарні стягнення не застосовувались, не працевлаштований, однак виконує роботи з благоустрою установи, до праці ставиться добре, має 6 заохочень, бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», а відтак позитивні зміни у поведінці засудженого вже відбулись, про що свідчить його поведінка за весь період відбування покарання, а мета призначеного покарання вже виконана, у зв`язку з чим до засудженого можливо застосувати положення ст. 81 КК та звільнити ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання умовно-достроково.

Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для застосування щодо засудженого положень ст. 81 КК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про необґрунтованість судового рішення, то вони свого підтвердження під час апеляційного розгляду не знайшли.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив особу засудженого та дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність його умовно-дострокового звільнення, навівши при цьому докладні мотиви свого рішення.

Доводи прокурора про те, що засуджений не працевлаштований, а тому не довів своє виправлення, є необгрунтованими та не спростовують висновки суду першої інстанції, який задовольняючи подання начальника установи, дослідив всі обставини, які мали значення для прийняття по справі законного і обґрунтованого рішення.

При цьому, апеляційний суд наголошує на тому, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

З огляду на вищевикладене, доводи прокурора не спростовують висновки суду першої інстанції, а також не свідчать про недоведення засудженим свого виправлення та про відсутність підстав для його звільнення від відбування покарання умовно-достроково.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути визнані істотними в розумінні ч. 1 ст. 412 КПК України або потягнути неповноту судового розгляду в даному кримінальному провадженні не встановлено, а доводи апеляційної скарги прокурора не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження, у зв`язку з чим вони задоволенню не підлягають, а відтак ухвала суду має бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2024 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4