Провадження №: 1-кс/755/33/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" січня 2025 р. місто Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі дистанційного судового провадження, в залі Дніпровського районного суду міста Києва, заяву захисника - адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про відвід слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_5 від розгляду клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 31 січня 2024 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

у провадженні слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_5 перебуває клопотання захисника - адвоката ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, підозрюваному ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 31 січня 2024 року.

В судовому засіданні 30 грудня 2024 року захисником - адвокатом ОСОБА_3 заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_5 від розгляду даного клопотання.

30 грудня 2024 року заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_5 після автоматизованого розподілу передано судді ОСОБА_1 .

В судовому засіданні захисник - адвокат ОСОБА_3 подану нею письмову заяву про відвід підтримала та пояснив суду, що на її думку, слідчий суддя ОСОБА_5 є упередженою, оскільки суддя ОСОБА_5 під час розгляду різних клопотань та скарг в даному кримінальному провадженні неодноразово ігнорувала позицію сторони захисту, та не враховувала доводи, щодо стану здоров`я обвинуваченого, в той же час повністю підтримувала сторону обвинувачення, що на думку захисника свідчить про пряму упередженість судді ОСОБА_5 .

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав заяву свого захисника про відвід слідчого судді ОСОБА_5 , просив суд її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви про відвід, оскільки дана заява є необґрунтованою.

Особа, якій заявлено відвід - слідчий суддя ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду заяви повідомлена належним чином відповідно до вимог статті 135 КПК України, правом подачі письмових пояснень не скористалася.

Враховуючи вимоги статтей 22, 26 та 81 КПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід у відсутність осіб, що не з`явилися, та, дослідивши заяву та журнал судового засідання від 30 грудня 2024 року, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що в провадженні слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_5 знаходиться клопотання захисника - адвоката ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, підозрюваному ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 31 січня 2024 року, в ході судового розгляду якого, захисником - адвокатом ОСОБА_3 заявлено відвід слідчому судді.

Відповідно до журналу судового засідання від 30 грудня 2024 року даний відвід було заявлено, оскільки, на думку захисника - адвоката ОСОБА_3 , слідчий суддя є упередженим.

Відповідно до положень статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Чачтиною першою статті 81 КПК України встановлено, що у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Відповідно до частини першої статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Що стосується підстав для відводу, зазначених захисником - адвокатом ОСОБА_3 , суд зазначає таке.

Відповідно до статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини .

Частиною першою статті 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з частиною п`ятою статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Із норм статті 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

При розгляді даної заяви про відвід відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя застосовує як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до пункту 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

На думку суду, захисником - адвокатом ОСОБА_3 не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості слідчого судді ОСОБА_5 та унеможливлювали ухвалення слідчим суддею об`єктивного рішення у справі, доводи, викладені в заяві про відвід, не містять доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді. Фактично захисник - адвокат ОСОБА_3 не погоджується з процесуальними рішеннями слідчого судді ОСОБА_5 , прийнятими нею, в рамках кримінального провадження №0000007 від 31 січня 2024 року, що не є підставою для відводу із урахуванням вищевикладених норм національного та міжнародного законодавства.

Враховуючи наведене, у судовому засіданні не знайшли підтвердження факти, викладені у заяві захисника - адвоката ОСОБА_3 , а тому заява про відвід слідчому судді ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 1-2, 7-29, 75-76, 80-81, 321, 369-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви захисника - адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про відвід слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_5 від розгляду клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 31 січня 2024 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено о 12-30 годині 06 січня 2025 року.

Суддя Дніпровського районного суду

міста Києва ОСОБА_1