Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/2278/25
У Х В А Л А

20 лютого 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

слідчий СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000020 від 13.02.2025.

В обґрунтування клопотання його автор зазначив, що вказане кримінальне провадження розслідується слідчими СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що що 13.02.2025 року, приблизно о 11 год. 45 хв. на станції метро «Вокзальна» КП «Київський Метрополітен» у м. Києві, було затримано гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у якого було виявлено та вилучено 74 згортка, які були замотані в ізоленту, всередині кожного з яких перебували поліетиленові пакети з магнітами та кристалоподібною речовиною,які можуть бути психотропною речовиною, який останній незаконно зберігав та перевозив з метою збуту.

В ході затримання в порядку ст. 208 КПК України 13.02.2025 року гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було проведено особистий обшук в ході якого було вилучено 74 (сімдесят чотири) згортка, які були замотані в ізоленту, всередині кожного з яких перебували поліетиленові пакети з магнітами та кристалоподібною речовиною, який останній незаконно зберігав та перевозив з метою збуту та мобільний телефон марки «Iphone», ІМЕІ НОМЕР_1 .

13.02.2025 року, слідчим СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві винесено постанову про визнання речовим доказом, вилученого в ході особистого обшуку у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобільного телефону марки мобільний телефон марки «Iphone», ІМЕІ НОМЕР_1 у кримінальному провадженні №0000020 від 13.02.2025 року.

Крім того, 14.02.2025 року, в ході складання протоколу огляду мобільного телефону марки «Iphone» ІМЕІ НОМЕР_1 , було встановлено, що вказаний мобільний телефон міг використовуватися під час вчинення кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, на даний час необхідно накласти арешт на тимчасово вилучене майно (речові докази), а саме: на вилучений в ході особистого обшуку ОСОБА_5 , мобільний телефон марки «Iphone» ІМЕІ НОМЕР_1 у вигляді заборони користування, розпоряджатися та відчужувати будь-кому і будь-яким чином зазначене майно.

Автор клопотання в судове засідання не з`явився, подав заяву про проведення судового розгляду без його участі, якою просив клопотання задовольнити.

Захисник в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Дослідивши доводи клопотання слідчий суддя дійшов до такого.

Арешт майна є одним заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді або суду (ч. 2 ст. 131, ч. 1 ст. 132 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

За приписами ч. 3 ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (ч.1 ст.170 КПК).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч. 2 ст. 170 КПК).

Метою арешту, згідно з положеннями ч. 2 ст. 170 КПК, є забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовими доказами, тобто матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Майно, вилучене під час обшуку затриманої особи вважається тимчасово вилученим майном (ч. 2 ст. 168 КПК).

З`ясовано, що слідчими СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000020 від 13.02.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження 13.02.2025 в порядку ст. 208 КПК затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та під час особистого обшуку вилучено 74 (сімдесят чотири) згортка, які були замотані в ізоленту, всередині кожного з яких перебували поліетиленові пакети з магнітами та кристалоподібною речовиною, який останній незаконно зберігав та перевозив з метою збуту та мобільний телефон марки «Iphone», ІМЕІ НОМЕР_1 .

Оскільки майно вилучено під час обшуку затриманої особи, який відбувся 13.02.2025, а клопотання про його арешт подано до суду 14.02.2025, слідчий суддя констатує, що таке подано в межах строку, встановленого ч. 5 ст. 171 КПК.

Постановою слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві від 13.02.2025 вилучене майно визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Матеріалами клопотання доведено, що речі на які слідчий просить накласти арешт можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому з метою їх збереження, тобто запобігання спробам їх приховування, знищення тощо (шляхом правомірного утримання органом досудового розслідування), наявні підстави для накладення на них арешту.

Отже, клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000020 від 13.02.2025 - задовольнити.

Накласти з метою забезпечення збереження речового доказу арешт на мобільний телефон марки «Iphone» ІМЕІ НОМЕР_1 , який вилучено під час затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході особистого обшуку 13.02.2025, заборонивши користування та розпорядження вказаним майном.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1