МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" січня 2025 р. Справа № 370/3765/24

Провадження № 1-кп/370/457/24

Макарівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника, адвоката - ОСОБА_5

законного представника неповнолітньої потерпілої - ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Макарів кримінальне провадження № 0000192 від 02 жовтня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою, частиною шостою статті 152 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

До Макарівського районного суду Київської області надійшли матеріали зазначеного кримінального провадження.

Разом з обвинувальним актом від прокурора надійшло клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, зазначаючи про наявність ризику, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

У судовому засіданні прокурора підтримала клопотання, та просила задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Законний представник неповнолітньої потерпілої підтримала клопотання прокурора та просила його задовольнити.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання та просили обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, суд керується таким.

Під час досудового розслідування було встановлено, що орієнтовно з 2015 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , однією родиною разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , їх спільним сином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та падчеркою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Так, орієнтовано на початку квітня 2023 року, (точний час та дату досудовим розслідуванням не встановлено), у ОСОБА_4 , який перебував в спальній кімнаті будинку за адресою свого мешкання, через незачинені двері побачив свою падчерку ОСОБА_9 , яка на переодягалась, виник умисел на вчинення щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, дій сексуального характеру, спрямованих на задоволення своєї статевої пристрасті шляхом здійснення статевого акту із ОСОБА_9 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, приховуючи свої дії від оточуючих, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 є малолітньою та не досягла чотирнадцятирічного віку, перебуваючи у спальній кімнаті будинку, використовуючи безпорадний стан потерпілої, який виражався в тому, що вона не могла правильно розуміти суть та характер вчинюваних з нею сексуальних дій через свій вік, та вплив як вітчима, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та їх суспільно-небезпечні наслідки, а також бажаючи їх настання, діючи умисно, шляхом переконання та вмовляння, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, зняв з ОСОБА_9 , що лежала на ліжку, білизну, після чого роздягнувся сам, оголивши свої геніталії, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням у тіло малолітньої ОСОБА_9 з використанням геніталій.

На далі, в період часу з початку квітня 2023 року по 26 вересня 2024 року, (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на вчинення щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, дій сексуального характеру, спрямованих на задоволення своєї статевої пристрасті, шляхом здійснення статевого акту зі своєю падчеркою, систематично, з періодичністю близько одного разу на тиждень, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 , є малолітньою та не досягла чотирнадцятирічного віку, з метою задоволення своєї статевої пристрасті продовжував вчиняти дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням у тіло малолітньої ОСОБА_9 з використанням геніталій.

ОСОБА_4 02 жовтня 2024 року о 22:20 затриманий в порядку, передбаченому статті 208 Кримінального процесуального кодексу України за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та 03 жовтня 2024 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 152 Кримінального кодексу України.

19 грудня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено додаткову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною шостою статті 152 Кримінального кодексу України.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, підтверджується у кримінальному провадженні такими доказами; проведенням обшуку за місцем спільного проживання; показаннями потерпілої ОСОБА_9 , свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , показаннями обвинуваченого ОСОБА_4 , який розповів про всі обставини вчинення злочинів; висновком судово-медичної експертизи від 22 жовтня 2024 року № 36/осв щодо малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , яким встановлено, що цілісність дівочої пліви порушена, а її форма, розміри та морфологічні особливості свідчать про те, що ОСОБА_9 мала статеві зносини природним шляхом, що не суперечить даним анамнезу.

Згідно із частиною третьою статті 315 Кримінального процесуального кодексу України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з частиною першої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, зокрема, про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні (частина перша статті 194 Кримінального процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 177 Кримінального процесуального кодексу України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор посилається на те, що на теперішній час продовжують існувати такі заявлені органом досудового розслідування ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Під час розгляду клопотання та дослідження наданих додаткових матеріалів встановлено наявність наступних ризиків, про які зазначив прокурор.

Головуючий суддя вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені пунктом 1 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з якими ОСОБА_4 обвинувачується за у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою та частино шостою статті 152 Кримінального кодексу України, що відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є особливо тяжкими злочинами, за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років або у виді довічного позбавлення волі й усвідомлюючи, що він обвинувачується у вчиненні цих злочинів, та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його судом винуватим, може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Ураховуючи ці обставини і тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , суд погоджується, що існує реальний ризик залишення ним місця проживання в будь-який час з метою переховуватися від суду задля уникнення кримінальної відповідальності.

Суд також вважає наявними ризики, передбачені пунктом 3 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, неповнолітню потерпілу, оскільки обвинувачений мешкає в одному будинку з малолітньою потерпілою, а свідки є односельчани, яких він знає особисто.

Вплив з боку ОСОБА_4 на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні шляхом прохань, залякування, примусу, погроз або застосування насильства з метою зміни або ненадання ними викривальних показів щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень може призвести до неможливості притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків та потерпілу залишається актуальним з огляду на встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до статті 23 Кримінального процесуального кодексу України.

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до частини четвертої статті 95 Кримінального процесуального кодексу України. Тобто ризики впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження під час зібрання доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Також, суд погоджується, що у разі не обрання запобіжного заходу у вигляді триманням під вартою обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.а тому наявний ризик, передбачений пунктом 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Посилання захисника ОСОБА_5 , проте що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, зможе запобігти всіх ризиків, нічим не підтверджується. Доказів щодо неможливості тримання під вартою обвинуваченого за станом здоров`я, суду не надав.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що лише винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе запобігти зазначеним ризикам. Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не буде достатніми для запобігання встановленим ризикам.

Керуючись статтями 176-178, 183, 314-316, 372 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів до 02 лютого 2025 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду безпосередньо протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню, а її оскарження не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1