Справа № 951/175/25
Провадження №1-кп/951/28/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року селище Козова

Козівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 09 січня 2025 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:

Наприкінці листопада 2024 року, точної дати та часу досудовим розслідування не встановлено, перебуваючи на території Курської області Російської Федерації, точного населеного пункту досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання, носіння та зберігання боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, наприкінці листопада 2024 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , не маючи передбаченого законом дозволу на придбання, носіння та зберігання боєприпасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, перебуваючи на території Курської області Російської Федерації, точного населеного пункту досудовим розслідуванням не встановлено, придбав 19 (дев`ятнадцять) боєприпасів, що є бойовими патронами калібру 7,62 мм (7,62 х 39 мм), зразка 1943 року, промислового виготовлення, які придатні до стрільби, привласнивши, взяв із собою, таким чином умисно вчинив своїми діями незаконне придбання та розпочав незаконно зберігати боєприпаси без передбаченого законом дозволу.

03 грудня 2024 року, ОСОБА_4 вказані боєприпаси переніс до свого місця проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та таким чином умисно вчинив своїми діями незаконне носіння 19 (дев`ятнадцяти) боєприпасів, що є бойовими патронами калібру 7,62 мм (7,62 х 39 мм), зразка 1943 року, промислового виготовлення, які придатні до стрільби, без передбаченого законом дозволу.

Прибувши до свого домогосподарства, ОСОБА_4 заховав знайдені ним боєприпаси у будинку на території житлового господарства по місцю свого проживання, тим самим почав умисно незаконно зберігати бойові припаси без передбаченого на це дозволу.

23 січня 2025 року працівниками поліції відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на підставі ухвали слідчого судді Бережанського районного суду №1-кс/593/25/2025 було проведено обшук житлового будинку та надвірних будівель з місцем проживання ОСОБА_4 , у ході якого виявлено та у подальшому вилучено 19 (дев`ятнадцять) боєприпасів, що є бойовими патронами калібру 7,62 мм (7,62 х 39 мм), зразка 1943 року, промислового виготовлення, які придатні до стрільби.

Відповідно до ч. 2 ст 178 Цивільного кодексу України, види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких в цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом, встановлюються законом.

Враховуючи наведене, ОСОБА_4 , не маючи будь-якого дозволу на такі дії, придбав, переніс та зберігав бойові припаси, чим порушив вимоги: п. 8 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про національну поліцію» №901-VIII від 23.12.2015, Постанови Верховної Ради України №2471-ХІІ від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 та Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затверджену наказом МВС №622 від 21.08.1998.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини, пояснивши, що наприкінці листопада 2024 року, перебуваючи у Курській області Російської Федерації, придбав 19 боєприпасів промислового виготовлення, які придатні до стрільби, привласнивши їх та 03.12.2024 вказані боєприпаси переніс до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де заховав їх у будинку на території житлового господарства.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_4 повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, згідно обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, вважав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд дійшов переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 , йому слід призначити покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі.

Із урахуванням ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особи винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, щиро розкаявся, що свідчить про усвідомлення ним протиправності свого вчинку, беручи до уваги відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії, покласти на нього передбачені ст. 76 КК України обов`язки, які, на думку суду, будуть необхідні і достатні для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На переконання суду, таке покарання та звільнення від його відбування з випробуванням є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципам гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Щодо обраного стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, суд зазначає таке.

Ухвалою слідчого судді Бережанського районного суду Тернопільської області від 13.03.2025 щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор в судовому засіданні просив залишити запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання без змін до набрання вироком законної сили. Обвинувачений не заперечив щодо вказаного клопотання.

Підстав для зміни чи скасування застосованого щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили судом не встановлено. Відтак запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, застосований щодо ОСОБА_4 , слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Питання про речові докази слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України: 16 боєприпасів, що є бойовими патронами калібру 7,62 мм (7,62х39 мм), зразка 1943 року, промислового виготовлення, які придатні до стрільби, після набрання вироком законної сили - передати у власність держави в особі Міністерства оброни України для потреб Збройних Сил України.

Крім того, згідно з положеннями ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати на проведення у кримінальному провадженні судової експертизи зброї № СЕ-19/120-25/1090-БЛ від 27.01.2025 у розмірі 1989,75 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368-371, 373, 374, 395, 532 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один рік).

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який застосований щодо ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Бережанського районного суду Тернопільської області від 13.03.2025, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази у кримінальному провадженні: 16 боєприпасів, що є бойовими патронами калібру 7,62 мм (7,62х39 мм), зразка 1943 року, промислового виготовлення, які придатні до стрільби, після набрання вироком законної сили - передати у власність держави в особі Міністерства оброни України для потреб Збройних Сил України.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави процесуальні витрати на проведення судової експертизи зброї № СЕ-19/120-25/1090-БЛ від 27.01.2025 в розмірі 1989 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 75 (сімдесят п`ять) копійок.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1