справа № 208/9492/24
№ провадження 1-кс/208/2575/24
УХВАЛА

Іменем України

21 листопада 2024 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, українця, громадянина України, маючого вищу освіту, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням за погодження з прокурором відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , пославшись на те, що ОСОБА_4 , може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого та корисливого злочину, за вчинення якого, у разі встановлення його винуватості судом, останньому загрожує покарання у вигляді виключно позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна, що у свою чергу свідчить про те, що ризик втечі ним може бути розцінений менш небезпечним, ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарань. У свою чергу, при запровадженому військовому стані в умовах збройної агресії рф проти України, ОСОБА_4 з метою уникнення від покарання, яке йому загрожує у разі встановлення його винуватості судом, може у тому числі вчинити спроби переховування на тимчасово окупованих територіях України, або умисно «скористатися» численною евакуацією населення України з зони бойових дій або наближеної до неї, до якої у тому числі відноситься м. Краматорськ Донецької області, до інших територій України, тобто існують реальні підстави вважати, що останній може переховуватися від органу досудового розслідування та (або) суду.

Незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженню, а саме: на ОСОБА_8 , який купував у ОСОБА_4 наркотичні засоби та психотропні речовини та безпосередньо за участю якого проводились оперативні закупки; ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які були присутніми у якості понятих під час проведення оперативної закупки наркотичних засобів та психотропних речовин у ОСОБА_4 22.08.2024 та 24.09.2024, а також ОСОБА_13 , які в свою чергу являються місцевими жителями Донецької області, покази яких в подальшому будуть основоположними для доведення винуватості останнього перед судом. Однак, підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення від покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості перед судом, може почати спроби незаконного впливу на вказаних свідків, зокрема шляхом вмовляння, підкупу або погроз, що може призвести до зміни їх показів у судовому провадженні, а це, у свою чергу може призвести до уникнення підозрюваним законного справедливого покарання, оскільки з огляду на положення ст. 23 КПК України (безпосередність дослідження показань судом), судом будуть братись до уваги саме ті покази свідків, які вони нададуть безпосередньо суду, а не слідчому на стадії досудового розслідування.

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Може вчинити й інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_4 не має будь-якого офіційного заробітку, що дає слідству всі підстави вважати, що останній заробляв на проживання виключно шляхом збуту наркотичних засобів. В умовах воєнного стану та війни України проти РФ, підозрюваний не став займатись суспільно-корисливою працею, або працею, направленою на підтримання Держави в умовах війни з рф, а навпаки, скористався запровадженим воєнним часом в України та став займатись незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин на території м. Краматорська, тим самим додатково розлагати загальний стан населення з метою виключно особистої наживи та незаконного заробітку.

Враховуючи фінансовий стан підозрюваного ОСОБА_4 , відсутність постійного джерела доходів, з метою незаконного, протиправного та швидкого збагачення, він може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин. Таким чином у слідства є всі підстави вважати, що ОСОБА_4 схильний до вчинення нових злочинів, та перебуваючи на волі, продовжить свою злочинну діяльність, пов`язану із незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п. п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі доведення його винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем свого мешкання, можливість впливу на свідків та реальність вчинення ним нових злочинів є ґрунтовними підставами для обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу виключно у вигляді тримання під вартою.

Крім того, органом досудового розслідування встановлено, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 , покладених на нього процесуальних обов`язків. Так, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки чи домашнього арешту не зможуть попередити можливість переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та (або) суду, незаконного впливу на свідків та вчинення ним інших кримінальних правопорушень. Запобіжний захід у вигляді застави неможливо застосовувати виходячи з майнового стану, у зв`язку з відсутністю будь-якого заробітку та джерела доходу.

24.09.2024 в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 .

24.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

26.09.2024 слідчим суддею Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 22 листопада 2024 року.

14.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

Двомісячний строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчувався 24 листопада 2024 року.

15.11.2024 року заступником керівника Донецької обласної прокуратури, продовжено строк досудового розслідування до 3-х місяців, тобто до 24 грудня 2024 року. Строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 закінчується 22 листопада 2024 року.

Завершити досудове слідство до вказаного строку не надається можливим, внаслідок складності провадження, великим обсягом проведених слідчих дій, а також необхідністю виконати наступні слідчі та процесуальні дії:

розсекретити матеріали проведених негласних слідчих (розшукових) дій відносно ОСОБА_4 та оперативного покупця ОСОБА_8 та долучити їх до матеріалів кримінального провадження; встановити та допитати в якості свідка власника магазину «Темп», в приміщенні якого під час обушку 24 вересня 2024 року було виявлено та вилучено наркотичний засіб канабіс та психотропну речовину амфетамін, на предмет незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин ОСОБА_4 , а також підстав знаходження у останнього ключів від приміщення вказаного магазину;

повідомити ОСОБА_4 про підозру в остаточній редакції;

виконати вимоги ст. 290 КПК України;

скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

На підставі викладеного, виходячи зі складності кримінального провадження, відсутності розсекречених матеріалів НСРД відносно ОСОБА_4 та без проведення вказаних слідчих дій, завершити досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні у передбачений законом 2-х місячний строк неможливо. Для завершення досудового розслідування необхідний строк, який не буде перевищувати одного місяця, у зв`язку із чим виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Посилаючись на вказане, прокурор вважає, що відносно підозрюваного необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк досудове розслідування, та не заперечує щодо зменшення розміру застави до 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисник в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, пояснив що підозрюваному необхідна операція, яка в умовах СІЗО не можливо провести. Просить змінити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або зменшити розмір застави.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, вислухавши сторони, вивчивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

В судовому засідання встановлено що, починаючи з липня 2024 року (більш точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, а так само суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, свідомо знаючи, що операції з наркотичними засобами є незаконними, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №530-v від 22.12.2006, вирішив займатися збутом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP та наркотичного засобу обіг якого обмежено канабісу на території м. Краматорська Донецької області. З метою отримання від своєї незаконної діяльності прибутку, ОСОБА_4 підшукував з кола своїх знайомих бажаючих придбати психотропну речовину та наркотичні засоби, при цьому уточнював суму, на яку покупець бажає придбати дану речовину та наркотичний засіб, а також масу особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP та наркотичного засобу канабісу.

22 серпня 2024 року ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний намір, направлений на незаконний збут наркотичного засобу обіг якого обмежено канабісу та особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, попередньо домовившись про продаж вищевказаної особливо небезпечної психотропної речовини з оперативним покупцем ОСОБА_8 до якого застосовано заходи безпеки на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», приблизно об 11 годині 48 хвилин, перебуваючи у салоні автомобіля марки «Nissan» моделі «X-Trail», реєстраційний номер НОМЕР_1 (євро номери), який перебуває у фактичному користуванні оперативного покупця ОСОБА_8 , та який знаходився поруч з будинком АДРЕСА_2 , з метою схилити останнього для подальшого придбання у нього наркотичного засобу, передав оперативному покупцю ОСОБА_8 один поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження, загальною масою 0,405 г, яка є сумішшю з речовини масою 0,340 г, яка є канабісом, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,306 г, і речовини масою 0,065 г, яка не є наркотичним засобом, яку отримують із рослини роду коноплі та рослини виду мак снотворний.

Після цього, оперативний покупець ОСОБА_8 разом з ОСОБА_4 , за вказівкою останнього, на вищевказаному автомобілі марки «Nissan» моделі «XTrail», реєстраційний номер НОМЕР_1 (євро номери) прибули до тимчасово не працюючого магазину «Темп», розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де перебуваючи у приміщенні вказаного магазину об 11 годині 58 хвилин, ОСОБА_4 незаконно збув оперативному покупцю ОСОБА_8 за грошові кошти в сумі 16000 грн. кристалічну речовину масою 9,8273 г, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 7,7940 г, що відповідно до додатку (таблиця 2) до Наказу МОЗ України від 01.08.2000 № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», є великим розміром.

Крім того, продовжуючи свою незаконну діяльність, пов`язану з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, 24 вересня 2024 року, реалізуючи злочинний намір, направлений на незаконний збут наркотичного засобу обіг якого обмежено канабісу та особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, попередньо домовившись про продаж вищевказаної особливо небезпечної психотропної речовини з оперативним покупцем ОСОБА_8 , приблизно об 11 годині 45 хвилин, перебуваючи у салоні автомобіля марки марки «Jeep Grand Cherokee», реєстраційний номер НОМЕР_2 (євро номери), який перебуває у фактичному користуванні оперативного покупця ОСОБА_8 та який знаходився поруч з будинком АДРЕСА_2 з метою схилити останнього для подальшого придбання у нього наркотичного засобу, передав оперативному покупцю ОСОБА_8 один поліетиленовий зіп-пакет з речовиною рослинного походження, масою 2,15 г, яка є канабісом, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 1,88 г.

Після цього, оперативний покупець ОСОБА_8 разом з ОСОБА_4 , за вказівкою останнього, на вищевказаному автомобілі марки «Jeep Grand Cherokee», реєстраційний номер НОМЕР_2 (євро номери), прибули до тимчасово не працюючого магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де перебуваючи у приміщенні вказаного магазину, приблизно об 11 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 повторно, незаконно збув оперативному покупцю ОСОБА_8 за грошові кошти в сумі 16000 грн. кристалічну речовину масою 9,7216 г, які містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан1-он), масою 7,6276 г, що відповідно до додатку (таблиця 2) до Наказу МОЗ України від 01.08.2000 № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», є великим розміром.

Крім того, продовжуючи свою незаконну діяльність, пов`язану з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконний збут наркотичного засобу обіг якого обмежено канабісу, у невстановлені досудовим розслідуванням місці, дату та час, незаконно придбав три поліетиленові згортки з подрібненими речовинами рослинного походження, які є канабісом, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, з метою подальшого незаконного збуту на території м. Краматорська Донецької області. Після цього, вказаний наркотичний засіб ОСОБА_4 переніс до непрацюючого приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де у автомобільних шинах став незаконно зберігати з метою подальшого незаконного збуту на території м. Краматорська Донецької області. 24 вересня 2024 року, у період часу з 16 годині 45 хвилин до 18 години 07 хвилин, на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 вересня 2024 року, проведено обшук в приміщенні непрацюючого магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , в ході проведення якого у автомобільних шинах було виявлено та вилучено три поліетиленові згортки з подрібненими речовинами рослинного походження масами 29,20 г, 28,10 г, 26,61 г, які є канабісом, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, оббіг яких обмежено, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 25,35 г, 24,84 г, 23,52 г, які ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав з метою подальшого незаконного збуту на території м. Краматорська Донецької області.

Крім того, продовжуючи свою незаконну діяльність, пов`язану з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, ОСОБА_4 , діючи умисно, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, у невстановлені досудовим розслідуванням місці, дату та час, незаконно придбав три поліетиленові зіп-пакети з порошкоподібними речовинами, які місять психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Після цього, вказану психотропну речовину ОСОБА_4 переніс до непрацюючого приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де у автомобільних шинах став незаконно зберігати без мети збуту.

24 вересня 2024 року, у період часу з 16 години 45 хвилин до 18 години 07 хвилин, на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 вересня 2024 року, проведено обшук в приміщенні непрацюючого магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , в ході проведення якого у автомобільних шинах було виявлено та вилучено три поліетиленові зіп-пакети з порошкоподібними речовинами білого кольору масами 0,8642 г, 1,0340 г, 0,6585 г, які місять психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, маса якого складає 0,0907 г, 0,1255 г, 0,0645 г, які ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав з метою особистого вживання.

24.09.2024 в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 .

24.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

26.09.2024 слідчим суддею Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 22 листопада 2024 року.

14.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

Двомісячний строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчувався 24 листопада 2024 року.

15.11.2024 року заступником керівника Донецької обласної прокуратури, продовжено строк досудового розслідування до 3-х місяців, тобто до 24 грудня 2024 року.

Строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 закінчується 22 листопада 2024 року.

Вирішуючи питання про продовження строку обраного запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 слідчий суддя враховує, що заявлені ризики при обранні запобіжного заходу не змінилися.

При вирішенні вказаного питання судом приймалось до уваги те, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, тяжкість можливих наслідків уникнення від слідства і серйозність пред`явленого обвинувачення, необхідність попередити тиск на свідків. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчинення особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так у рішенні ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (пункті 175) зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також див. рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, SeriesA, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

При розгляді вказаного клопотання, суд виходить з того, що в наявності обґрунтована підозра про вчинення ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.1 ст.309 КК України, та на даній стадії слідчий суддя не надає оцінку доказам щодо їх достатності та допустимості.

Суд вважає реальними, обґрунтованими та доведеними заявлені прокурором ризики переховування від суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи, що санкції ч. 2 ст. 307, ч.1 ст.309 КК України передбачає покарання у вигляді тривалого позбавлення волі, суд не вбачає іншої можливості запобігти ризику переховування обвинуваченого від суду у інший спосіб, ніж тримання його під вартою.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим клопотання прокурора про необхідність обрання щодо обвинуваченого виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29.09.2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, на переконання суду, не здатен в повній мірі нівелювати визначені вище ризики, а саме не зможе утримати ОСОБА_4 від переховування від суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, та/або вчиненню інших кримінальних правопорушень.

Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст. ст. 179-182 КПК України, вони не позбавляють у повній мірі підозрюваного можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії.

Отже з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

Окрім цього, відповідно до вимог ч. 4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Так, з урахуванням того, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину, також те, що злочин вчинений без застосуванням насильства або погрозою його застосування, суд вбачає підстави для визначення застави.

А тому враховуючи, що в ході розгляду клопотання, підтверджено наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не зменшилися, та що існують об`єктивні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, оскільки для досягнення мети та завдань кримінального провадження необхідно провести вказані слідчі (розшукові) дії у передбачений законом строк не надається можливим у зв`язку зі значним їх обсягом та кількістю, а без їх проведення неможливо завершити досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Усі перелічені слідчі та процесуальні дії, які необхідно провести до закінчення досудового розслідування, мають доказове значення у кримінальному провадженні.

За змістом частини 4 статті 182 КПК України розмір застави має визначатися з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, та повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч. 1 ст.309 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд враховує, що з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати за рішенням суду про звернення застави у дохід держави утримувала обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людини існування.

В рішенні від 20.11.2010 р. у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням майнового стану обвинуваченого, що під час перебування під вартою обвинувачений не отримує інших видів доходів, відсутність належного рівня доходів у членів сім`ї обвинуваченого, які можуть внести заставу, а також враховувала доводи сторони захисту щодо стану здоров`я, та констатувала з наданих документів вбачається, що підозрюваного хвороба серця та необхідно зробити відповідну операцію, суд доходить висновку про можливість зменшення застави, до 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 121 120 грн. На думку суду застава в такому розмірі буде достатнім стримулючим засобом, щоб запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

У визначений строк завершити досудове розслідування неможливо внаслідок особливої складності вказаного кримінального провадження, оскільки для досягнення його завдань необхідно виконати перелічені слідчі та процесуальні дії, які матимуть важливе значення для судового розгляду, ухвалення законного та вмотивованого рішення, а тому клопотання є таким що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити в рамках кримінального провадження № 0000458 від 03 липня 2024 р. за ч. 2 ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України, до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Краматорська Донецької області, українця, громадянина України, маючого вищу освіту, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24 грудня 2024 року, з утриманням його в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Відповідно до норм ст. 182, ст. 183 КПК України, продовжити визначений розмір застави в розмірі 121 120 гривень. У разі внесення застави на депозитний рахунок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, вважати, що до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді застави та покласти на нього наступні зобов`язання, які він повинен буде виконувати строком до 24 грудня 2024 року:

- з`являтися за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1