Справа №127/158/25
Провадження №1-кс/127/38/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача СД Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 ,у кримінальному провадженні №0000350 від 06.11.2024, яка полягає у нездійснені процесуальних дій в установлений КПК України строк, -

ВСТАНОВИВ:

02.01.2025 до Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 на бездіяльність дізнавача СД Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 ,у кримінальному провадженні №0000350 від 06.11.2024, яка полягає у нездійснені процесуальних дій в установлений КПК України строк, а саме дізнавачем не розглянуто клопотання адвоката ОСОБА_2 від 26.12.2024 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя вважає, що вона підлягає поверненню особі, яка її подала з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Частиною першою ст. 45 КПК України визначено, що захисником є адвокат, який здійснює захист підозрюваного, та ін.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч.1 ст. 50 КПК України повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються:

- свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю;

- ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Оглянувши матеріали скарги встановлено, що адвокат ОСОБА_2 в підтвердження своїх повноважень надав ордер на надання правничої допомоги.

Згідно із частиною першою статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Отже ордер є похідним документом від договору про надання правової допомоги.

Ордером є письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (частина друга статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").

Рішенням Ради адвокатів України № 41 від 12.04.2019 (з наступними змінами) затверджено Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги (далі - Положення № 41).

За змістом пунктів 2, 6, 7 Положення № 41 ордер на надання правової допомоги - письмовий документ, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги у випадках і порядку, встановлених Законом України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та іншими законами України.

Оглянувши ордер, який був долучений до матеріалів скарги встановлено, що підставою для формування ордеру являється договір про надання правової допомоги від 11.12.2024. Однак дата створення ордеру вказана 31.01.2024, тобто до заключення договору про надання правової допомоги.

Таким чином слідчий суддя констатує, що за своєю формою наданий адвокатом ордер не відповідає вимогам, визначеним Законом України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" та Положення № 41, а тому не являється належним доказом підтвердження повноважень адвоката.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Необхідно зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України», яке прийняте палатою ЄСПЛ, право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Обмеження щодо умов прийнятності скарги встановлені ч.2 та ч.4 ст. 304 КПК України.

Щодо законності мети обмеження, то в даному випадку обмеження, які встановлені ч.2 ст. 304 КПК України мають законну мету, так як розгляд скарги, яка подана не уповноваженою особою, відповідно до вимог КПК України.

Щодо пропорційності між використаними засобами та досягнутими цілями, то КПК України передбачає інший порядок вирішення вказаного питання, що дає можливість досягнути необхідну ціль. Так, з ч.2 ст. 304 КПК України вбачається, що особа, яка звернулася зі скаргою у відсутність доказів наявності права звернення з відповідною скаргою, може повторно звернутись до суду усунувши зазначені недоліки, а також подати клопотання про поновлення строку на звернення до суду зі скаргою, у разі його пропуску.

Також, згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не може бути обмежено таким чином чи у такій мірі, що буде порушена сама його сутність.

Так, відповідно до ч.7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що вищевказане, щодо умов прийнятності скарги, законності мети обмеження та пропорційності між використаними засобами та досягнутими цілями не обмежує таким чином та у такій мірі право доступу до суду, що була порушена сама сутність права доступу до суду так як заявник може відповідно до ч.7 ст. 304 КПК України повторно звернутися зі скаргою та відповідно до п.3 ч.2 ст. 304 КПК України порушити питання щодо поновлення пропущеного строку на оскарження у разі його пропуску.

За викладених обставин, слідчий суддя вважає за необхідне повернути скаргу особі, яка її подала, оскільки вона подана особою, яка немає право подавати таку скаргу.

Керуючись ст. 303, 304, 372 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача СД Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 ,у кримінальному провадженні №0000350 від 06.11.2024, яка полягає у нездійснені процесуальних дій в установлений КПК України строк,повернути разом із усіма доданими до неї матеріалами.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду на протязі п`яти діб з дня її винесення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя