УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року

м. Київ

справа № 398/1318/18

провадження № 51-276ск25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 05 грудня 2024 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,

встановив:

Як убачається з копій судових рішень, слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ухвалою від 20 листопада 2024 року на підставі ч. 2 ст. 305 КПК закрив провадження за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 квітня 2019 року, оскільки на виконання цієї ухвали (від 08 квітня 2019 року) були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Не погоджуючись із цією ухвалою слідчого судді, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої Кропивницький апеляційний суд ухвалою від 05 грудня 2024 року відмовив у відкритті апеляційного провадження.

ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 05 грудня 2024 року і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи вимоги, касатор зазначає, що оскаржувана ухвала порушує його право на апеляційне оскарження судового рішення. Зазначене, на переконання скаржника, призвело до істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та дослідивши зміст судового рішення, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на таких підставах.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

У частинах 1 та 2 ст. 309 КПК наведено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Крім того, ч. 3 ст. 307 КПК передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Також Суд зауважує, що положення ч. 3 ст. 307 КПК щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17 червня 2020 року.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 305 КПК слідчий, дізнавач чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

Як убачається з оскаржуваної ухвали, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді про закриття провадження за його скаргою на підставі ч. 2 ст. 305 КПК.

Частиною 4 ст. 399 КПК визначено, зокрема, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Отже, суддя апеляційного суду, з урахуванням вищезазначених положень закону, правильно встановив, що апеляційну скаргу було подано на судове рішення, яке відповідно до приписів КПК не підлягає апеляційному оскарженню, а тому, відмовляючи одноособово у відкритті провадження на підставі ч. 4 ст. 399 КК, всупереч твердженням скаржника діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

З урахуванням наведеного, Верховний Суд дійшов висновку, що ухвала Кропивницького апеляційного суду від 05 грудня 2024 рокупро відмову у відкритті провадження постановлена з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Таким чином, відсутні підстави для задоволення касаційної скарги ОСОБА_4 .

Пунктом 2 ч. 2 ст. 428 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Ураховуючи викладене, Верховний Суд згідно з ч. 2 ст. 428 КПК відмовляє у відкритті касаційного провадження.

На цих підставах Верховний Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 05 грудня 2024 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3