Провадження №: 1-кп/752/998/25
У Х В А Л А

20.01.2025 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

у ході проведення відкритого підготовчого судового засідання приміщенні суду у місті Києві у кримінальному провадженні № 0001474 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (персональні дані потребують уточнення), у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва від Голосіївської окружної прокуратури міста Києва надійшов обвинувальний акт від 25.11.2023, складений і затверджений прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , за обвинуваченням ОСОБА_4 (персональні дані про особу потребують належного підтвердження) у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.11.2023 за № 0001474, а також матеріли досудового розслідування.

Отримавши зазначений обвинувальний акт та інші матеріали, які надійшли з ним, суд з`ясував, що обвинувальний акт складено разом з вміщеним у його тексті клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта в порядку спрощеного провадження згідно з ч. 1 ст. 302 КПК України, а відповідно до заяви від 25.11.2023 обвинувачений визнає свою винуватість, погоджується з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження та погоджується на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні та просить призначити йому покарання у виді штрафу.

Як слідує з матеріалів досудового розслідування особу обвинуваченого, який на момент вчинення інкримінованого діяння був повнолітнім, установлено на підставі свідоцтва про народження або ж його копії та свідчень громадянки ОСОБА_6 . При цьому, зібрані документи на обвинуваченого містять різні дати народження громадянина ОСОБА_4 .

Здійснене дізнавачем установлення несе у собі ризики забезпечення в суді належного дотримання принципу, за яким жоден невинний не може бути покараний.

За наведених обставин, з метою всебічного з`ясування всіх відомостей про те, як дізнавачем та прокурором було встановлено особу ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про доцільність розгляду кримінального провадження в загальному порядку з викликом сторін у порядку приписів ч. 1 ст. 314 КПК України, залишив без задоволення клопотання прокурора ОСОБА_5 та обвинуваченого про розгляд обвинувального акта у порядку спрощеного провадження, призначив підготовче судове засідання на 27.12.2023.

27.12.2023, 21.02.2024, 08.04.2024, 29.04.2024, 24.06.2024, 23.09.2024, 13.11.2024, 03.12.2024, 20.01.2025 обвинувачений ОСОБА_4 у підготовче судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

У судовому засіданні 20.01.2025 прокурор повідомив суду, що попередньо постановлене судове рішення про здійснення примусового приводу обвинуваченого ОСОБА_4 до зали суду не виконане, адже за місцем мешкання, яке вказане в обвинувальному акті, його не було виявлено уповноваженою на виконання приводу особою з числа працівників Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Заслухавши прокурора, проаналізувавши наявні матеріали, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів ч. 1 та ч. 2 ст. 139 КПК України у разі, якщо обвинувачений, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, до нього може бути застосовано привід.

Згідно зі ст. 140 КПК України привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час. Рішення про здійснення приводу під час судового провадження приймається судом за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, або з власної ініціативи. Рішення про здійснення приводу приймається у формі ухвали.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також наголошувалося на тому, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору (п. 71 рішення у справі "Смірнов проти України" заява № 3655/02, п. 41 "Пономарьов проти України" заява № 3236/03).

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Пункт 1 ч. 7 ст. 42 КПК України покладає на обвинуваченого обов`язок прибути за викликом суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, обвинувачений був забезпечений захисником за призначенням, отримав за участі захисника під розписку обвинувальний акт, неодноразово викликався до суду повісткою, проте у підготовче засідання не з`явився, жодних пояснень, повідомлень, заяв, клопотань до суду не направляв, жодним чином не повідомляв про поважність причин своєї неявки до суду, про своє фактичне місце перебування тощо.

У той же час суд враховує, що обвинувачений не має місця реєстрації та місця проживання у місті Києві, веде бродяжницький спосіб життя.

За наведених обставин суд оцінює неявку обвинуваченого як безпідставну та вважає за доцільне задовольнити заявлене прокурором клопотання, спрямоване на забезпечення дотримання засад кримінального провадження.

Керуючись ст. 138-140, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Відкласти підготовче судове засідання на 18.03.2025 на 13:45, яке відбуватиметься у приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Виставкова, 14-А.

2.Клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого примусового приводу задовольнити.

3.Застосувати до обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0001474 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (за даними обвинувального акта), який може тимчасово перебувати та ночувати за адресою: м. Київ, вул. Деміївська, 14, привід для забезпечення його явки до суду для участі в підготовчому судовому засіданні, що відбуватиметься 18.03.2025 о 13:45 у приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Виставкова, 14-А.

4.Виконання приводу доручити Голосіївському управлінню поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві.

5.Контроль за виконанням ухвали про здійснення приводу покласти на уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні.

5. У разі неможливості здійснення приводу, зобов`язати Голосіївське управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві повернути цю ухвалу до суду та письмово повідомити суд у строк до 20.01.2025 до 10:30 про причини невиконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1