ВИРОК

ВМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши в приміщенні Малиновського районного суду м. Одеси в залі суду у підготовчому судовому засіданні, кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000231 від 19.02.2024, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоукраїнка, Тарутинського району, Одеської області,, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, непрацюючого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

18.02.2024 о 20:20 водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2108» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по лівій смузі свого напрямку руху проїзної частини вул. Радісна у Хаджибейському районі м. Одеси з боку площі Бориса Дерев`янка у напрямку вул. Малішевського, на якій організовано двосторонній рух та до перехрестя проїзна частина має дві смуги руху у його напрямку та одну смугу для руху зустрічного транспорту, які поділені відповідною дорожньою розміткою 1.1 і 1.5 згідно Правил дорожнього руху.

При під`їзді до регульованого перехрестя вулиць Радісної та Євгена Танцюри в м. Одесі, режим проїзду транспортних засобів на якому регулювався у першу чергу автоматичними світлофорами, ОСОБА_4 вирішив виконати на ньому маневр повороту ліворуч, у напрямку вулиці Іцхака Рабіна, проте, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну та не переконався, що цей маневр не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

В цей час мопед «Suzuki Address 125» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 , який з увімкненим світловим обладнанням рухався у лівій смузі зустрічного напрямку та проїжджав вказане перехрестя у прямому напрямку руху на дозвільний зелений сигнал світлофору у своєму напряму руху. Водій ОСОБА_4 не вжив заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжив, своєчасно не зменшив швидкість руху керованого ним транспортного засобу, не надав йому дорогу, виїхав на зустрічну половину проїзної частини, де відбулося зіткнення з мопедом «Suzuki Address 125» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 .

Своїми діями водій ОСОБА_4 грубо порушив п. п. 1.5., 2.3. «б», 10.1. та 16.6. «Правил дорожнього руху» ( далі - Правил) відповідно до яких:

1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»

2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі».

10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

16.6. «Повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч».

Порушення п. п. 10,1, 16.6. Правил водієм ОСОБА_4 знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій зазначеного мопеда ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітини: закритих переломів задніх відрізків 6-8 ребер ліворуч зі зміщенням уламків, які ускладнились розривом нижньої долі лівої легені та супроводжувались тривалою внутрішньою кровотечею, що призвело до скупчення крові та повітря в лівій плевральній порожнині.

Вказані тілесні ушкодження спричинені дією тупих твердих предметів, якими могли бути частини кузова автомобіля, мопеда та дорожнє покриття в умовах дорожньо-транспортної пригоди (зіткнення автомобіля та мопеда) 18.02.2024, і відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень (згідно з правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень наказу №5 МОЗ України від 17.01.1995).

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 було кваліфіковано за ч. 2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив обставини які були викладені в обвинувальному акті, свою вину визнав повністю. Пояснив, що всі обставини правильно викладені у обвинувальному акті, так дійсно 18.02.2024 о 20:20 він, керуючи автомобілем «ВАЗ 2108» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух на перехресті вулиць Радісної та Євгена Танцюри в м. Одесі, діючи необережно, відволікся, виїхав на зустрічну половину проїзної частини, де відбулося зіткнення з мопедом «Suzuki Address 125» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 внаслідок чого останньому спричинив тяжкі тілесні ушкодження.

Моральну та матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 відшкодував, просив не призначати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, через те, що це суттєво вплине на виконання його службових обов`язків в майбутньому, оскільки він працевлаштовується на посаду водія до Національної гвардії України. У зв`язку із відсутністю на теперешній час роботи, просив розстрочити сплату процесуальних витрат на користь держави, а саме вартість проведених у справі експертиз, на п`ять місяців.

В судове засіданні потерпілий ОСОБА_5 не з`явився , на адресу направив заяву, в якій просить проводити судовий розгляд без його участі. Зазначає, що ОСОБА_4 йому компенсовані всі матеріальні та моральні витрати, претензій до обвинуваченого не має.

За вище вказаними обставинами, за клопотаннями учасників судового процесу, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, докази у судовому засіданні не досліджувалися.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та їх позиції добровільні. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджено, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, які їм зрозумілі.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена поза розумним сумнівом і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 cт. 286 КК України.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 cт. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення.

Окрім того суд дає характеристику особистості обвинуваченого ОСОБА_4 який має незакінчену вищу освіту, з 2019 по 04.2024 року перебував на службі в поліції, на момент вчинення кримінального правопорушення працював поліцейським-водієм управління поліції охорони в Одеській області у спеціальному званні «сержанта поліції», має позитивну характеристику, на обліку нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, раніше не судимий.

З врахуванням роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття обвинуваченого, що ґрунтується на визнанні останнім факту вчинення кримінального правопорушення, дійсному, відвертому визнанні своєї провини у вчиненому, щирому жалю з приводу цього, та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків, надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Вирішуючи питання застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд враховує те, що обвинувачений на момент вчинення кримінального правопорушення працював поліцейським-водієм управління поліції охорони в Одеській області у спеціальному званні «сержанта поліції», станом на теперішній час працевлаштовується водієм до Національної Гвардії України, окрім того суд враховує, що злочин за ч. 2 ст. 286 КК України є необережним, і що призначення додаткового покарання може вплинути на майбутнє працевлаштування обвинуваченим саме на посаду водія.

Окрім цього, в матеріалах справи відсутні відомості щодо інших притягнень обвинуваченого до відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, що дає суду підстави зробити висновок про загалом законослухняну поведінку обвинуваченого та можливість досягнення мети виправлення його та попередження вчинення ним нових злочинів без застосування додаткового покарання.

Крім того, приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутність обставини що обтяжують злочин та наявність кількох пом`якшуючих обставин, його ставлення до події, прагнення на подальшу підтримку та матеріальне відшкодування завданої шкоди в наслідок ДТП, суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства та звільнення від відбування основного покарання з випробуванням відповідно до ч. 4 ст. 74, ч. 4 ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

На підставі ст. ст. 118, 122 КПК України суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_4 у дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів, а саме:

-судової автотехнічної експертизи транспортного засобу, вартістю 2 650,48 грн;

-судової автотехнічної експертизи транспортного засобу, вартістю 2 650,48 грн;

-судової транспортно-трасологічної експертизи вартістю 2 650,48 грн;

-судової автотехнічної експертизи вартістю 2 650,48 грн.

Загальна сума витрат на залучення експертів складає 10 601 грн 92 коп.

Частиною першою статті 119 КПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Таким чином, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, приймає до уваги клопотання ОСОБА_4 щодо необхідності розстрочення сплати ним процесуальних витрат, оскільки відсутність доходу на теперішній час утруднює реальне виконання рішення суду в частині стягнення процесуальних витрат за проведення судових експертиз.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення клопотання та розстрочки сплати процесуальних витрат у сумі 10 601,92 гривень на п`ять місяців зі сплатою щомісячної суми в розмірі 2 120,38 гривень.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 100, ч. 4 ст. 174 КПК України суд вважає необхідним арешт накладений на речові докази ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси у справі 947/6507/24 від 23.02.2024 року, а саме:

-автомобіль «ВАЗ 2108» реєстраційний номер який належить ОСОБА_4 скасувати та повернуту обвинуваченому ОСОБА_4 ;

-мопед «Suzuki Address 125» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 - скасувати та повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 65, 66, 67, КК України, ст. ст. 100, 349, 368-371, 373-375 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому основне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, без призначення додатково покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбуття основного покарання, призначеного цим вироком, з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він на протязі цього часу не скоїть нового кримінального правопорушення.

На підставі п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Строк випробування ОСОБА_4 у, а саме випробувальний термін, обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 22.01.2024 року.

Контроль за поведінкою ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його мешкання.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експертів для проведення експертиз: в сумі 10 601 грн. 92 коп., а саме:

-судової автотехнічної експертизи транспортного засобу, вартістю 2 650,48 грн;

-судової автотехнічної експертизи транспортного засобу, вартістю 2 650,48 грн;

-судової транспортно-трасологічної експертизи вартістю 2 650,48 грн;

-судової автотехнічної експертизи вартістю 2 650,48 грн.

Загальна сума витрат на залучення експертів складає 10 601 грн. 92 коп.

Розстрочити ОСОБА_4 сплату процесуальних витрат за проведення експертиз в сумі 10 601,92 грн, строком на 5 (п`ять) місяців, частинами з місячним платежем у розмірі 2 120,38 грн, починаючи з 22 січня 2025 року до 22 червня 2025 року.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси у справі № 947/6507/24 від 23.02.2024 на речові докази:

-автомобіль «ВАЗ 2108» реєстраційний номер який належить ОСОБА_4 скасувати та повернуту обвинуваченому ОСОБА_4 ;

-мопед «Suzuki Address 125» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 - скасувати та повернути потерпілому ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Малиновський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку після його проголошення негайно вручається прокурору, обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1