Справа № 751/213/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/45/25
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчої ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

підозрюваного - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 8 січня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчої СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000240 від 06 вересня 2023 року, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славутич, Київської області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимого, -

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.307 КК України та продовжено строк тримання під вартою в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» до 8 березня 2025 року. Встановлений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 16 листопада 2024 року альтернативний запобіжний захід у вигляді застави та покладені на підозрюваного ОСОБА_10 за результатами внесення такої застави обов`язки продовжено до 08 березня 2025 року включно.

Продовжуючи строк тримання під вартою відносно ОСОБА_10 слідчий суддя виходив з наявності обґрунтованої підозри, обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про тримання під вартою та наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися і продовжують існувати та недостатність даних про наявність обставин для обрання більш м`якого запобіжного заходу, для запобігання зазначеним ризикам.

Не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді, адвокатом ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_10 було подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати її в частині визначення розміру застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та визначити заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що фінансовий стан його підзахисного та членів його родини не дозволяє зібрати та внести заставу у визначеному судом першої інстанції розмірі. Вказує, що ОСОБА_10 офіційно не працює, заробляв на життя добуваючи зі зламаної електронної техніки технічний дорогоцінний метал та здаючи його, з родичів має матір, сестру інваліда та стареньку бабусю. Зазначає, що під час проведення обшуку у підозрюваного були вилучені кошти у розмірі 3000 грн., і більше жодних грошових коштів або цінних речей знайдено не було, а тому, на переконання захисника, вказані обставини свідчить про неврахування судом першої інстанції засад визначення розміру застави, яка визначена судом першої інстанції у непомірному для ОСОБА_10 розмірі. Вказує, що на підтвердження наявності у підозрюваного електронних гаманців на яких акумульовано великі суми крипто-валюти, стороною обвинувачення не наведено жодного підтвердження та повідомлено про таку обставину лише усно в ході судового провадження в суді першої інстанції і слідчим суддею враховано було вказану обставину та висловлено ствердну позицію щодо вини ОСОБА_10 , що являється грубим порушення вимог ст.. 17 КПК України та ст.. 62 Конституції України. Звертає увагу, що судом першої інстанції було відмовлено у визнанні факту наявності у підозрюваного сестри інваліда, участь його в обороні м. Славутич та інші факти, які позитивно характеризують ОСОБА_10 .

Заслухавши доповідача, захисників-адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_10 , які підтримали вимоги поданої апеляційної скарги, думку прокурора про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 197 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

З наданих суду матеріалів вбачається, що у провадженні СУ ГУНП в Чернігівській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000240 від 06 вересня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.307 КК України.

14 листопада 2024 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1,2 ст.307 КК України, та затримано в порядку ст. 615 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 16 листопада 2024 року до підозрюваного ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13 січня 2025 року.

31 грудня 2024 року ОСОБА_10 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1,2 ст.307 КК України.

Як вбачається з матеріалів, клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_10 містить в собі обґрунтований виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, подальше тримання під вартою останнього є виправданим та наведено обставини, які вказують на перешкоджання завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про обрання запобіжного заходу.

Беручи до уваги вищевикладене та зважаючи на наявність обставин, зазначених в ч.3 ст. 199 КПК України, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а також те, що прокурором доведено, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України не зменшились, що свідчить про неможливість їх запобіганню застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином забезпечить проведення процесуальних дій і виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх підстав згідно вимог ст.199 КПК України для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_10 .

Отже, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді про необхідність збереження обраного запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_10 належним чином мотивовані та підтверджуються наданими матеріалами. В клопотанні зазначені законні та обґрунтовані підстави, які вказують на необхідність продовження обраного запобіжного заходу, а також, беручи до уваги характер та ступінь тяжкості злочину у вчиненні, якого підозрюється ОСОБА_10 , апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про продовження строку його тримання під вартою.

В апеляційній скарзі не зазначено переконливих доказів про зменшення або відсутність ризиків, вказаних в клопотанні та встановлених слідчим суддею.

Твердження сторони захисту про неврахування судом певних обставин щодо підозрюваного не заслуговують на увагу, оскільки вказані обставини самі по собі не свідчать про безпідставність продовження даного виду запобіжного заходу та відповідним доводам було надано ґрунтовний аналіз слідчим суддею.

Щодо позиції сторони захисту про необґрунтований розмір застави, визначений щодо ОСОБА_10 , то колегія суддів не може визнати їх обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини неодноразово висловлювалася думка про те, що розмір застави повинен встановлюватися головною мірою з урахуванням особи підсудного, належної йому власності, його стосунків з поручителями, іншими словами - з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі (Неймайстер проти Австрії, рішення від 27.06.1968 р.; Гафа проти Мальти, рішення від 22.05.2018).

При цьому, 13 січня 2022 року Європейський Суд ухвалив рішення в справі «Істоміна проти України» (Istomina V. Ukraine, заява № 23312/15), у якому зазначив, що застава має на меті передусім забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду.

На даному етапі досудового розслідування, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді про те, що розмір застави 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, буде співмірним та пропорційним щодо конкретної особи, необхідним і достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та досягненню завдань кримінального провадження. Визначений слідчим суддею розмір застави здатен досягти цієї мети та зможе запобігти підтвердженим ризикам та об`єктивно встановленим у кримінальному провадженні даним щодо кримінально карної діяльності ОСОБА_10 .

Запропонований захисником розмір застави не буде дієвим та не зможе утримати підозрюваного від непроцесуальної поведінки, не забезпечить дотримання ОСОБА_10 покладених на нього обов`язків у разі звільнення, оскільки втрата цієї суми не буде суттєвою для нього.

Доводи сторони захисту про непомірний розмір застави для підозрюваного колегія суддів вважає необґрунтованими належним чином.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 8 січня 2025 року про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_10 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3