Справа № 458/57/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/238/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 захисника підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Турківського районного суду Львівської області від 18 січня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_7 ,

з участю: прокурора ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_6 , (у режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції)

встановила:

даною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВнП № 2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхнє Турківського району Львівської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу шістдесят днів з дня затримання підозрюваного, тобто до 17.03.2025.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_6 захисник підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, у якій відмовити у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до підозрюваного ОСОБА_7 та обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою цілодобовий домашній арешт. У випадку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави з урахуванням вимог КПК України.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що такий запобіжний захід надмірний, з огляду на особу підозрюваного та фактичні обставини справи.

Звертає увагу на те, що підозрюваний є батьком малолітньої дитини, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 яка перебуває на його утриманні.

Крім цього, у зв`язку з перебуванням ОСОБА_11 , дружини підозрюваного, у декреті, апелянт вважає злочинним, позбавляти немовля належного утримання та виховання, яке може забезпечити батько, який утримує дитину та піклується про неї.

Зазначає, що ризики зазначені в клопотання про обрання запобіжного заходу повністю усуваються запобіжним заходом у вигляді цілодобового домашнього арешту внаслідок застосування електронних засобів контролю.

Звертає увагу на те, що посилання в ухвалі суду на відсутність постійного місця роботи є, недоречним, оскільки головною роботою студента є навчання. По можливості підозрюваний підробляє в інтернеті, фрілансером. У зв`язку з цим, в силу ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Відповідно, у зв`язку з наявністю матеріальної допомоги від батьків підозрюваного, відсутня потреба в пошуку постійної роботи.

Акцентує увагу на тому, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю унеможливить зміну місця проживання, проте надасть можливість продовжити займатись фрілансом в інтернеті, щоб могти заробити принаймні якісь додаткові кошти для сім`ї.

Стверджує, що підозрюваний не зацікавлений у переховуванні від органів досудового розслідування та суду, оскільки є правосвідомим громадянином, молодим батьком, який добросовісно ставиться до виконання батьківських обов`язків.

Окрім цього, переховування унеможливить подальше утримання та виховання дитини підозрюваного.

Вважає, що роль «масовки» не свідчить про надмірну небезпеку підозрюваного, а радше, про його фатальну помилку в мотивах осіб, які причетні до відповідного діяння.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 які підтримали подану апеляційну скаргу, пояснення прокурора ОСОБА_8 , який заперечив доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних причин.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належним чином дотримані.

З матеріалів справи вбачається, що СВ ВнП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000005 від 11.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.

17.01.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбої), вчиненому в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, спрямованому на заволодіння майном у особливо великих розмірах; та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України незаконному заволодінні транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, поєднаного із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого.

З ухвали слідчого судді вбачається, що вирішуючи питання щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до ст. 178 КПК України бере до уваги вагомість наявних доказів на обгрунтування підозри, тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , суворість покарання в разі визнання його винуватим, молодий вік та задовільний стан здоров`я підозрюваного, наявність стійких соціальних зв`язків на місцем проживання, зокрема, те, що він одружений і має на утриманні малолітню дитину, навчається, відсутність у підозрюваного місця роботи, позитивну характеристику за місце проживання, те що він раніше несудимий. Водночас, слідчий суддя також не залишає поза увагою наявність суспільного інтересу, адже ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст. 196 КПК України.

З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави погоджується і апеляційний суд.

За викладених обставин у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 є недостатнім.

Враховуючи вищевикладені обставини у сукупності, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_7 , покладених на нього обов`язків.

Доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваною особою та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про те, що підозрюваний є батьком малолітньої дитини, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 яка перебуває на його утриманні, дружина підозрюваного у декреті, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки не свідчать про те, що ці обставини для підозрюваного є стримуючим фактором та здатні вплинути на його процесуальну поведінку чи зменшує встановлені ризики, зокрема ризик перешкоджати кримінальному провадження на початковій стадії досудового розслідування.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що інші менш суворі запобіжні заходи не пов`язані з триманням під вартою, у тому числі у вигляді цілодобовий домашнього арешту, не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Даних, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, і які б беззаперечно унеможливлювали перебування підозрюваної під вартою, матеріали судового провадження не містять.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано не визначив підозрюваній альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, зважаючи на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень із застосуванням насильства.

Наведені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути визнані запорукою належної процесуальної поведінки підозрюваного під час проведення досудового розслідування, а відтак не можуть бути визнані підставою для зміни запобіжного заходу відносно нього на більш м`який.

Колегія суддів апеляційного суду порушень норм КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали не вбачає та вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідає фактичним обставинам справи.

Керуючись положеннями ст.183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням підстав та обставин, передбачених ст. ст. 177 та 178 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Дійшовши правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя, врахував ці положення закону та навів в ухвалі достатні обгрунтування щодо не визначення розміру застави.

Доводи апеляційної скарги не містять правових підстав для скасування ухвали слідчого судді.

За таких обставин, ухвала слідчого судді постановлена обґрунтовано, належним чином мотивована, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування з приводів зазначених в апеляційній скарзі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 захисника підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Турківського районного суду Львівської області від 18 січня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді