Справа № 397/1271/23
н/п : 1-кп/397/16/24
В И Р О К

Іменем України

27.12.2024 Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_5 ,

захисників обвинуваченої - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченої - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Олександрівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.09.2023 за №0000253, на підставі обвинувального акту стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Єлизаветградка Олександрівського району Кіровоградської області, українки, громадянки України, яка заміжня, на утриманні малолітніх дітей не має, з середньою освітою, не працююча, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи, а саме - умисне легке тілесне ушкодження.

Так, 08.09.2023 близько 17:20 год. між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , які перебували на земельній ділянці по вул. Зарічна с. Михайлівка Кропивницького району Кіровоградської області виник конфлікт.

В ході конфлікту у ОСОБА_8 раптово виник умисел, направлений на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_8 схопивши обома руками ОСОБА_4 за плечі та відштовхнула її від чого остання не втримавши рівновагу впала на землю. В той час, як ОСОБА_4 знаходилася в положенні лежачи на землі ОСОБА_8 перебувала сидячи над нею нанесла не менше п`яти ударів обох рук в область обличчя.

В результаті протиправних дій ОСОБА_8 , спрямованих на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , остання отримала тілесні ушкодження у виглядів саден на правій щоці та лівій лобній ділянці, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України не визнала. Пояснила, що 08.09.2023 її син пішов до городу. Згодом вона почула крик. Вона вийшла на вулицю щоб подивитися. Вона побачила як ОСОБА_9 вибігла з двору з вилами та направила їх синові в живіт. Там також були мати ОСОБА_9 - Уразовська та чоловік. Мати останньої тягнула її сина за капюшон. Її син закривав шлакбаум на ділянці, щоб останні не переїздили через їх територію на город. Вона злякалася за сина, підбігла до ОСОБА_9 , ухватила останню та відтягнула. ОСОБА_9 не втрималася на ногах та впала. На місці також був чоловік ОСОБА_9 . Як вона била ОСОБА_9 не пам`ятає. Мати ОСОБА_9 відтягувала її від останньої та порвала їй майку, а чоловік ОСОБА_9 все знімав на відео. Її також тягали за волосся та в неї був синець, однак вона не подавала заяву до поліції, бо не знала що все так закінчиться. Її син також не звертався з заявою до поліції. Вона дійсно сіла на ОСОБА_9 та наносила їй удари, кількість не пам`ятає. Конфлікт виник тому, що ОСОБА_9 захотілося проїздити саме по її земельній ділянці. Син закривав шлакбаум. До цього ОСОБА_9 їздила по даній ділянці. Її земельна ділянка знаходиться поруч з ділянкою ОСОБА_9 . До цього конфліктів з сусідами в неї не було. Спочатку як тільки вони приїхали, відносини між нею та потерпілою були нормальні. Потім останні почали писати на неї заяви, то гуси її їм мішають. Її гуси виходять на вулицю, де по іншу сторону була канава і гуси плавали. Земельна ділянка належить їй та вона за неї щороку платить податок, є орендарем ділянки, власник - Олександрівська селищна рада. ОСОБА_9 з чоловіком та Уразовська перебували на городі. Син сказав їй що піде подивиться чи не одірвали вони шлакбаум, вона погодилася. Не знає точно чи була ОСОБА_9 на городі. Коли вона почула крики та вийшла на вулицю, то ОСОБА_9 вибігла з свого двору з вилами та направилася до її сина. Син в цей час стояв, нічого не робив, казав, що він не очікував такого, що на нього кидатимуться з вилами. Уразовська казала, що ОСОБА_9 його ж не проколола. Чоловік ОСОБА_9 знімав на відео. Коли Уразовська під час словесної перепалки ухватила її за волосся, чоловік ОСОБА_9 також взяв її за руку, після чого залишилися сліди. У судових дебатах обвинувачена вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнала частково, оскільки нанесла потерпілій легкі тілесні ушкодження без наявного на те умислу, з необережності у стані афекту; цивільний позов не визнала, оскільки не доведено належним чином; просила закрити кримінальне провадження.

Незважаючи на не визнання вини обвинуваченою ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, її вина підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка у судовому засідання пояснила, що чоловік заїхав на нижній город (розміщений біля дороги), копати картоплю. Чоловік викопує, а топім вони вибирають. Вона в цей час перебувала на верхньому городі (біля будинку матері, за хатою), копала моркву. Вона почула крик своєї матері, вибігла з двору, перебігла через дорогу та підбігла до земельної ділянки. Побачила матір, біля неї стояв високий хлопець, гарної статури. Вона розуміла, що це сусід, оскільки вони вже знали один одного. Вона зрозуміла, що між ними (її матір`ю та сусідом) якийсь конфлікт. Вона підбігла та запитала що там коїться; мати кричала не своїм голосом; сусід кричав, що вони туди заїжджати не будуть. Між ними виникла словесна перепалка. Вона казала до сусіда, що її дитина на фронті воює, а він з ними (жінками) воює. Потім до неї ззаду хтось підбіг, збив з ніг і вона впала на спину. Потім обвинувачена сіла зверху неї та почала кулаками бити по обличчю. Вона прикрилася руками, а обвинувачена схватила її за волосся та почала бити головою об землю. Вона подумала, що обвинувачена її уб`є та почала кричати. Потім почув її чоловік (який перебував на мотоблоці та не чув) та підбіг до них, підійшов до обвинуваченої позаду та почав відтягувати останню від неї. Хто її підняв не пам`ятає. Але далі на тій же стороні між ними ще відбулася сварка, під час якої вони намагалися пояснити, щоб гуси обвинуваченої не ходили по городу. Земельна ділянка не була в оренді в обвинуваченої до події. Вони посварилися з обвинуваченої за тиждень до події із-за гусей останньої, які вільно ходили по їх городу та на зауваження обвинувачена не реагувала. На запитання обвинуваченої пояснила, що вибігла з двору з вилами в руках;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , яка у судовому засіданні пояснила, що 08.09.2023 близько 17 год. вона знаходилася в дворі. Її зять копав картоплю мотоблоком, відкрив шлакбаум і заїхав. Потім вона побачила, що ОСОБА_11 проїхав мотоциклом та побачив відкритий шлакбаум та що орють мотоблоком, вирішив закрити шлакбаум. Вона вирішила підійти, оскільки даний шлакбаум ставив ще її батько з сусідом та все життя вони туди заїздили. Її донька та зять переїхали проживати до неї, вони обробляли город, допомагали переселенцям, допомагали 15 сім`ям, забезпечуючи овочами. Вона підійшла відкрити шлакбаум, а ОСОБА_12 не давав їй відкрити. Між ними виникла сварка та вона почала кричати. Її почула донька та вибігла з городу та казала ОСОБА_12 відчепитися від неї. Прибігла ОСОБА_13 (обвинувачена), звідкіля вона не бачила, оскільки стояла спиною до шлакбауму. Почалася бійка, ОСОБА_13 билася з її донькою, ОСОБА_13 вдарила по нозі і донька впала. ОСОБА_13 сіла зверху на її доньку та почала бити кулакавми по обличчю, донька затулялася руками; нанесла удари разів п`ять, а може й більше. Потім ОСОБА_13 взяла за волосся доньку та почала головою бити об землю. Вона намагалася відтягнути. ОСОБА_12 її відштовхнув, вона впала та покотилася по землі. Вона в стані афекту піднімається та біжить назад. Потім почув ОСОБА_14 , прибіг та розтягнув їх. Потім донька вийшла з городу, в неї крутилася голова. Обвинувачена з сином пішли на село;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , який у судовому засіданні пояснив, що потерпіла є дружиною. Восени 2023 року, коли він працював на городі, почув, що почалася якась суперечка. Коли він підійшов, то побачив як ОСОБА_16 відтягував його тещу Уразовську ОСОБА_17 відтягував від огорожі, внаслідок чого та впала. В цей час ОСОБА_18 била його дружину. Його дружина лежала на землі, а обвинувачена сиділа зверху і руками била по обличчю, потім взялася руками за волосся дружини та почала головою бити об землю. Він коли підійшов, зробив декілька фото, відтягнув ОСОБА_18 від дружини. Потім до нього підійшов ОСОБА_12 та почав хватати його за руки, провокувати на бійку. Обвинувачена била дружину по обличчю руками, а потім схватила за волосся і ткнула головою її об землю. Дружина лежала на землі, ОСОБА_19 сиділа зверху на ній і наносила удари. Коли він відтягнув ОСОБА_13 від дружини, ОСОБА_20 сказала йому: «Що за чоловік? Її б чоловік не дивився як б`ють його дружину». Тобто, з її слів, йому треба було побити обвинувачену. Вважає, що вони намагалися спровокувати його на бійку. Пояснив, що взяв ОСОБА_13 за плечі та відтягнув від дружини, бійка припинилася. Він робив декілька знімків, коли приїздила поліція надавав їх. На знімках було відображено як ОСОБА_12 кидає тещу та як обвинувачена б`є дружину;

- показами свідка ОСОБА_21 , який у судовому засіданні пояснив, що восени 2023 року побачив як через їх ділянку заїжджають. Він пішов подивитися що там і як. Побачив, що відкрито шлакбаум, пішов закривати. Він побачив матір потерпілої та сказав до неї навіщо вони чіпають, якщо воно не їх. Мати потерпілої почала до нього нецензурно виражатися. Він нереагуючи йшов далі закривати шлакбаум. Коли він закривав шлакбаум, мати потерпілої смикала за нього та казала до нього щоб він знову відкрив. Побачила, що результату не має ніякого та почала відштовхувати його. Між ними виникла словесна сварка. Потім ОСОБА_9 вибігла з двору з вилами. Він повертається та остання тикає в нього вилами. Він розгубився, не знав що робити, відштовхнув вила. Це все побачила його мати й заступилася. Коли він відштовхував вила, ОСОБА_9 мати смикала його за капюшон. Його мати штовхнула потерпілу, потягнула на себе, між ними виникла бійка. В цей момент баба смикала його за капюшон та він намагався її відштовхнути. На нього від Уразовської скарги до відділу поліції не надходили. Поліція приїхала через годину після події, особисто його не опитували. Він з цього приводу не звертався до відділу поліції;

- витягом з ЄРДР від 09.09.2023, відповідно до якого 09.09.2023 ОСОБА_4 звернулася з заявою про вчинення кримінального правопорушення, яке кваліфіковане за ч.1 ст.125 КК України, а саме, що 08.09.2023 приблизно о 17.20 год. між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , які перебували на земельній ділянці по вул. Зарічна с. Михайлівка Кропивницького району Кіровоградської області виник конфлікт. В ході конфлікту у ОСОБА_8 раптово виник умисел, направлений на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій протиправний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_8 схопивши обома руками ОСОБА_4 за плечі та відштовхнула її від чого остання не втримавши рівновагу впала на землю. В той час, як ОСОБА_4 знаходилася в положенні лежачи на землі ОСОБА_8 перебувала сидячи над нею нанесла не менше п`яти ударів обох рук в область обличчя. В результаті протиправних дій ОСОБА_8 , спрямованих на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , остання отримала тілесні ушкодження у вигляді саден на правій щоці та лівій лобній ділянці, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с. 145);

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08.09.2023 гр. ОСОБА_4 , згідно якої остання просить притягнути до відповідальності ОСОБА_18 , що проживає по АДРЕСА_1 , яка 08.09.2023 близько 17 год. 15 хв. нанесла їй тілесні ушкодження та виражалася нецензурною лайкою (а.с.146);

- рапортом помічника чергового чергової частини відділу поліції №1 (м. Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_22 від 08.09.2023, відповідно до якого 08.09.2023 о 17:57 надійшло повідомлення зв служби 102 від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_2 , про те, що сусідка ОСОБА_18 , яка проживає по АДРЕСА_1 побила заявницю.ЕДМ не потрібна. Заявниця зазначила, що зі сторони сусідів відчувається булінг. Заявниця плаче, хоче написати заяву (а.с.147);

- висновком експерта №148 від 15.09.2023, відповідно до якого при судово-медичній експертизі у гр. ОСОБА_4 мають місце тілесні ушкодження у вигляді: саден на правій щоці (1) та в лівій лобній ділянці (1), які утворилися від травматичного контакту з тупим предметом, індивідуальні властивості якого в тілесних ушкодженнях не відобразилися, могли утворитися в строк вказаний в постанові та відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6. Судово-медичних даних які б вказували на утворення тілесних ушкоджень при падінні з положення стоячи на площину чи виступаючі предмети немає (а.с.148);

- заявою ОСОБА_4 від 25.09.2023, згідно якої вона просить долучити до кримінального провадження копії з амбулаторної, медичної картки, комп`ютерної томографії та рентгену (а.с.149);

- висновком комп`ютерної томографії від 11.09.2023, згідно якого ОСОБА_4 , проведено КТ шийного відділу хребта. Клінічне завдання: забій шийного відділу хребта; перелом С6 хребця; травма 08.09.2023 (представлена мед. Документація). Скарги: Біль у шийному відділі хребта. При КТ-скануванні шийного відділу хребта в спіральному режимі з мультипланарними реконструкціями: Кістково-травматичних, кістково-деструктивних змін на рівні сканування достовірно не виявлено. В хребцево-рухових сегментах (ХРС) С3-С4-С5-С6-С7 - дорсальне пролабування міжхребцевого диска до 2-2.5 мм; осередок локальної осифікації передньої поздовжньої зв`язки С6-С7. Кістковий розмір хребетного канала, міжхребцевих отворів не звужений. Нерівномірне зниження висоти міжхребцевих щілин сегментів С4-С7, помірне загострення, сплощення замикальних пластинок тіл хребців з формуванням дорсальних остеофітів ХРС С4-С6. Помірні дегенеративно-дистрофічні зміни в дуговідросткових суглобах ХРС С2-С7, атланто-аксіальних, атланто-потиличних суглобах у вигляді загостерння суглобових поверхонь, часткова осифікація зв`язки на рівні суглоба Крювельє. Помірне подовження, загострення напівмісяцевих відростків тіл хребців С2-С3, С5-С7. Кіфотична деформація осі на рівні сегментів С3-С6. Висновок: КТ-ознак кістково-травматичних змін на момент дослідження достовірно не виявлено. Прояви полісегментарного шийного остеохондрозу, початкового спондилоартрозу, унковертебрального артрозу. Рекомендовано: консультація направляючого лікаря; дообстеження з урахуванням клініко-лабораторних даних (а.с.150);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 25.09.2023 за участю потерпілої ОСОБА_4 та ілюстративними фототаблицями до нього, згідно яких остання розповіла та показала як і за яких обставин їй було спричинено тілесні ушкодження, а саме, що 08.09.2023 перебуваючи на огородній вона почула крики і пішла на них, прибувши на місце вона побачила, що між її мамою ОСОБА_10 та ОСОБА_23 виник конфлікт і вона почала заступатися. В цей момент підбігла ОСОБА_8 до неї та повалила її на землю, від чого вона впала на спину. Перебуваючи в положенні лежачи на спині над нею сіла ОСОБА_8 і почала наносити їй удари руками по обличчю приблизно 5 разів, в цей момент вона тримала металевий предмет схожий на зажим для волосся, в ході чого подряпала їй обличчя. Після чого ОСОБА_8 схватила її за волосся і почала бити головою об землю від чого вона отримала фізичний біль. Після чого вона піднялася та більше їй ударів не наносилося (а.с.155-162);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 25.09.2023 за участю свідка ОСОБА_15 та ілюстративними фототаблицями до нього, згідно яких останній розповів та показав за яких обставин було спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_4 , а саме, що 08.09.2023 він працював на огородній ділянці мотоблоком та потім почув крики. Прийшовши на голос побачив, як на землі лежить його дружина ОСОБА_4 а над нею сидить ОСОБА_8 , яка наносила удари руками по обличчю, потім схватила за волосся і почала бити головою об землю. Потім він відійшов до них і заспокоїв. (а.с. 163-169);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 25.09.2023 за участю свідка ОСОБА_10 та ілюстративними фототаблицями до нього, згідно яких остання розповіла та показала за яких обставин ОСОБА_4 було спричинено тілесні ушкодження, а саме, що 08.09.2023 перебуваючи неподалік огородньої ділянки між нею та ОСОБА_11 виник конфлікт, в ході якого він почав її відштовхувати. В цей момент прийшла ОСОБА_4 і почала захищати. В один із моментів підбігла ОСОБА_8 і повалила на землю ОСОБА_4 . Та коли ОСОБА_8 сиділа на ОСОБА_4 і почала завдавати удари руками по обличчю та в руках тримала металевий предмет та потім схватила її за волосся і почала бити головою об землю. Потім до них підійшов ОСОБА_15 , роз`єднав їх і більше ніхто ударів не наносив (а.с.170-177);

- постановою про призначення додаткової судово-медичної експертизи від 13.10.2023 (а.с.178-179);

- висновком експерта №171 від 13.10.2023, відповідно до якого на підставі судово-медичної експертизи на гр. ОСОБА_4 , протоколів проведення слідчих експериментів за участю потерпілої ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_15 , свідка ОСОБА_10 від 25.09.20023 і відповідно до поставлених питань експерт прийшов до висновку, що механізм утворення тілесних ушкоджень у вигляді саден: на правій щоці та в лівій лобній ділянці, які мали місце у гр. ОСОБА_4 не протирічать механізму їх утворення при обставинах, на які потерпіла ОСОБА_4 , свідки ОСОБА_15 і ОСОБА_10 вказують в протоколах проведення слідчих експериментів за їх участю від 25.09.2023 (а.с.180-181);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 24.10.2023 за участю ОСОБА_8 та ілюстративними фототаблицями до нього, згідно яких остання розповіла та показала за яких обставин вона спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_4 , а саме, що 08.09.2023 вона перебувала на подвір`ї за адресою АДРЕСА_1 та побачила, що між її сином ОСОБА_23 та ОСОБА_4 відбувається конфлікт. Підійшовши ближче вона обома руками схопивши за плечі ОСОБА_4 відштовхнула її від чого остання не втримавши рівноваги впала спиною на землю. ОСОБА_4 перебуваючи в положенні лежачи, на неї сіла ОСОБА_8 та нанесла не менше двох ударів долонями обох рук в область обличчя ОСОБА_4 . Після чого вона більше не спричиняла тілесних ушкоджень (а.с.182-187).

Допитавши потерпілу, свідків та обвинувачену, дослідивши надані докази, керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст.17, 22, 23 КПК України щодо презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини поза розумним сумнівом, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечуючи відповідно до вимог ст.321 КПК України здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямувавши судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, надавши сторонам кримінального провадження можливість подання ними суду доказів, самостійного обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, провівши судовий розгляд у відповідності до вимог ст.337 КПК України лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд приходить до наступного висновку.

Зазначені вище докази є належними, оскільки у своїй сукупності підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст.91 КПК України, та є допустимими, оскільки отримані в порядку, встановленому нормами КПК України та без порушень. Вони є послідовними, не містять протиріч, переконливими як кожен окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку. Жоден із них не спростований, містить інформацію щодо предмету доказування. А тому, суд приймає до уваги при ухваленні вироку вказані докази, як докази вини обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення.

В постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к, від 08 жовтня 2019 року у справі № 195/1563/16-к, від 21 січня 2020 року у справі № 754/17019/17, від 16 вересня 2020 року у справі № 760/23459/17 зауважено, що законодавець в ст. 94 КПК України вказує, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке є основою для прийняття процесуальних рішень у кримінальному провадженні.

В той же час, суд критично ставиться до тверджень сторони захисту стосовно відсутності у діях обвинуваченої ОСОБА_8 усіх елементів складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, а саме суб`єктивної сторони злочину.

Так, згідно ст.ст.2, 11 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Суд ураховує, що кваліфікація злочину - це кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому КК України, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК України.

Диспозиція ч.1 ст.125 КК України передбачає відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження.

Об`єктом злочину є здоров`я особи. З об`єктивної сторони злочин характеризується вчиненням легкого тілесного ушкодження, що не спричинило таких наслідків, як короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності. Таким тілесним ушкодженням є ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів (синець, подряпина тощо). Злочин вважається закінченим з моменту заподіяння фізичної шкоди у виді наслідків, зазначених у ч.1 ст. 125. Суб`єктом злочину є осудна особа, яка досягла 16-річного віку. Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим або непрямим умислом.

Отже, обов`язковою ознакою складу злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, є наявність вини особи у формі прямого чи непрямого умислу на спричинення потерпілому легких тілесних ушкоджень. Тобто особа повинна передбачати суспільно небезпечні наслідки своїх дій і бажати їх настання (прямий умисел) або ж хоча і не бажати, але свідомо припускати настання цих наслідків (непрямий умисел).

Питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Слід мати на увазі, що спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями та наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб та засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів та наслідків своїх діянь, що проявляє свою конкретизацію в способі вчинення діянь.

Отже, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, поведінку обвинуваченої і потерпілої, що передували події, їх стосунки, суд вважає, що суб`єктивна сторона даного злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, характеризується прямим умислом на заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілій, оскільки обвинувачена усвідомлювала суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно-небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Дослідженими судом доказами, а саме поясненнями як обвинуваченої так і потерпілої, свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , висновками експертів, підтверджено, що обвинувачена підбігла до потерпілої, ухватила останню та відтягнула. Самофалова не втрималася на ногах та впала. В подальшому обвинувачена сіла на потерпілу та нанесла їй удари руками в область обличчя.

При цьому, суд вважає, що обвинувачена вчинивши дії щодо відтягування потерпілої від сина, могла не продовжувати свої дії щодо нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, коли та перебувала в положенні лежачи.

Посилання захисту на те, що у момент вчинення дій обвинувачена діяла під впливом обставин, які виключають осудність, так як знаходилася у стані афекту, захищаючи власного сина від потерпілої, яка напала на нього з вилами, жодним чином не спростовують висновків суду в об`ємі обвинувачення, визнаного судом доведеним, оскільки належних доказів на підтвердження неосудності обвинуваченої чи реальної загрози життю сина обвинуваченої стороною захисту не надано.

Таким чином, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час кримінального провадження, перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні, у їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність обвинувачення, висунутого ОСОБА_8 відповідно до обвинувального акту.

У зв?язку з цим суд, розглядаючи справу в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_8 за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд, у відповідності до ч.3 ст.337 КПК України, не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

При призначенні ОСОБА_24 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватої, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення, яке віднесено до категорії проступків.

Як особа, обвинувачена ОСОБА_8 є працездатною, проживає разом з чоловіком ОСОБА_25 та сином ОСОБА_21 , за місцем проживання скарг від сусідів на неї ненадходило, компроментуючими матеріалами селищна рада не володіє, раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с.188-194).

Обставин, які пом?якшують чи обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченої, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання в межах санкції, встановленої ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке буде справедливим та необхідним у даному випадку, а також відповідатиме меті покарання та запобігатиме вчиненню обвинуваченою та іншими особами нових кримінальних правопорушень.

Потерпілою ОСОБА_4 до обвинуваченої ОСОБА_8 заявлено цивільний позов (з уточненнями), в якому остання просить стягнути з ОСОБА_8 на її користь матеріальну шкоду, внаслідок ушкодження здоров`я, витрати на лікування, а також заправки автотранспорту, вартості квитків на електропотяг у загальному розмірі 5918,80 грн.; на відшкодування заподіяної їй внаслідок вчинення злочину матеріальної шкоди в розмірі 7206 грн. та моральну шкоду у розмірі 15000 грн. (а.с. 28-29, 218-220).

В обгрунтування позову вказала, що ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України та завдала їй фізичної шкоди, тобто умисно протиправно заподіяла їй легкі тілесні ушкодження та матеріальну шкоду.

Матеріальні збитки виразилися в затратах на лікування, заправки автотранспорту, вартості квитків на електропотяг під час досудового розслідування та судового розгляду, тощо. Окрім того, під час завдання їй ударів в обличчя, у неї з вуха відлетіла золота сережка, яку знайти їй не вдалося. Сережки були придбані в Ювелірному салоні «Єсенія» м. Рубіжне, Луганської області. Вони виїжджали під час бойових дій, чек залишився вдома, наразі місто є окуповане. Собівартість на час придбання не пам`ятає, тому знайшла в мережі інтернет саме таку сережки, є відповідне посилання на сайт та фото сережок в продажу.

Внаслідок заподіяння їй неправомірними, суспільно-небезпечними діями відповідача легких тілесних ушкоджень, вона була вимушена лікуватись, у зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями, у відповідності до лікарських призначень.

У відповідності до вимог ст. 127 КПК України, ст. 1195 ЦК України, з ОСОБА_8 на її користь необхідно стягнути вищевказані витрати у розмірі 5918,80 грн. на проведене лікування, заправку автотранспорту, вартість квитків на електропотяг, а також грошову суму у розмірі 7206,00 грн. вартості втраченої золотої сережки під час неправомірних дій обвинуваченої.

Окрім матеріальної шкоди, неправомірними суспільно-небезпечними діями обвинуваченої їй також завдано немайнових втрат, тобто моральної шкоди, яка полягає у спричинених моральних стражданнях, які позначили негативні зміни у її житті: втрата здоров`я; щоденні думки та спогади; страх можливого повторення подій, оскільки вони проживають поруч та є сусідами; негативні переживання та спогади; потреба в униканні аналогічних обставин; насторога, тривога; емоційні реакції при згадуванні; знижений та нестійкий настрій; порушення сну; неприємні сновидіння, емоційна напруга; нервозність; дратівливість; почуття образи та обурення.

Після цих подій вона побоюється виходити на вулицю, особливо коли бачить обвинувачену.

Окрім того, вона є внутрішньо переміщеною особою, раніше проживала в м. Рубіжне Луганської області. Після повномасштабного вторгнення у лютому 2022 була вимушена змінити місце проживання. І їй тим паче образливо, що з боку обвинуваченої були такі протиправні дії. Усі ці обставини негативно позначилися на її моральному стані.

Окрім того, з моменту події минуло більше 1 року та 3-х місяців, але до цього часу, обвинувачена навіть не вибачилась перед нею та не поцікавилася як вона себе почуває; своєю поведінкою та ставленням до неї намагається довести, що це вона (потерпіла) в усьому винна.

Стороною захисту подано відзив на позов, в якому просили відмовити у цивільному позові, оскільки недоведений належним чином (а.с.53-55).

Так, за змістом положень ч. 2 ст.127, ч.1, 5 та 7 ст. 128 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Крім цього, згідно із вимогами ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) . Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Також, відповідно до ч.1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Судом встановлено, що на підтвердження своїх вимог потерпілою ОСОБА_4 надано фіскальний чек на придбання 25.09.2023 у ТОВ «Альянс Холдинг» Кіровоградська область Кропивницький район смт. Олександрівка вул. Незалежності України,1 бензину автомобільного А-95-Євро5-Е5 об`ємом 20 л. на загальну суму 1087,80 грн.; а також фіскальні чеки на проїзд Укрзалізницею: 19.10.2023 - від станції Цибулеве до станції Фундукліївка на суму 15,90 грн.; 26.09.2023 - від станції Цибулеве до станції Фундукліївка на суму 15,90 грн. та від станції Фундукліївка до станції Цибулеве на суму 18,90 грн. (а.с.35). Також надала фіскальний чек на придбання 18.01.2024 у ТОВ «Альянс Холдинг» Кіровоградська область Кропивницький район смт. Олександрівка вул. Незалежності України,1 бензину автомобільного А-95-Євро5-Е5 об`ємом 10 л. на загальну суму 514,90 грн. (а.с.35 на звороті); копію Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , виданого органом ТСЦ №4442, згідно якого ОСОБА_15 є власником транспортного засобу марки ВАЗ 2109, 1992 року випуску, державний номер НОМЕР_2 (а.с.75).

Також надала фіскальні чеки на придбання 24.10.2024 у ТОВ «Альянс Холдинг» Кіровоградська область Кропивницький район смт. Олександрівка вул. Незалежності України,1 бензину автомобільного А-95-Євро5-Е5 об`ємом 10 л. на загальну суму 549,90 грн.; 11.11.2024 - бензину автомобільного А-95-Євро5-Е5 об`ємом 10 л. на загальну суму 553,90 грн. та придбання 20.03.2024 у ТОВ «Інчер» АЗС №111 Кіровоградська область, Кропивницький район, смт. Олександрівка, вул. Чигиринська,2 бензину автомобільного А-95 об`ємом 10 л. на загальну суму 499,90 грн.; фіскальні чеки на проїзд Укрзалізницею: 10.07.2024 - від станції Цибулеве до станції Фундукліївка на суму 15,90 грн. та від станції Фундукліївка до станції Цибулеве на суму 18,90 грн. (а.с.221).

Матеріалами справи підтверджується присутність ОСОБА_4 25.09.2023 у СПД №1 (смт. Олександрівка) відділу поліції №1 (м. Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області під час проведення слідчого експерименту під час досудового розслідування кримінального провадження (а.с.155-162).

Також 18.01.2023, 20.03.2024, 10.07.2024, 24.10.2024 та 11.11.2024 потерпіла ОСОБА_4 була присутня у судових засіданнях під час розгляду даного кримінального провадження, що підтверджується журналами судових засідань (а.с.41, 108-110, 123-125, 135, 206-208).

Разом з тим, витрати потерпілої на придбання пального згідно фіскального чеку 25.09.2023 у ТОВ «Альянс Холдинг» Кіровоградська область Кропивницький район смт. Олександрівка вул. Незалежності України,1 бензину автомобільного А-95-Євро5-Е5 об`ємом 20 л. на загальну суму 1087,80 грн.; а також на проїзд Укрзалізницею згідно фіскальних чеків 19.10.2023 - від станції Цибулеве до станції Фундукліївка на суму 15,90 грн.; 26.09.2023 - від станції Цибулеве до станції Фундукліївка на суму 15,90 грн. та від станції Фундукліївка до станції Цибулеве на суму 18,90 грн. (а.с.35) відшкодуванню не підлягають, оскільки потерпілою не доведено належними доказами понесення зазначених витрат в межах даного кримінального провадження.

Так, необхідність витрат на проїзд Укрзалізницею 26.09.2023 та 19.10.2023 не підтверджуються матеріалами справи.

Крім того, потерпіла зазначає про несення витрати на придбання пального згідно фіскального чеку 25.09.2023 у ТОВ «Альянс Холдинг» Кіровоградська область Кропивницький район смт. Олександрівка вул. Незалежності України,1 бензину автомобільного А-95-Євро5-Е5 об`ємом 20 л. на загальну суму 1087,80 грн..

Разом з тим, згідно пояснень потерпілої, викладених у відповіді на відзив на цивільний позов (а.с.64-65), 25.09.2024 вона їздила з с. Михайлівка в м. Знам`янку, відділ поліції (дорога в обидві сторони 62 км), для участі у слідчих діях. Переміщення відбувалось на автомобілі ВАЗ 2109, рік випуску 1992, державний номерний знак НОМЕР_2 , витрати пального - 10 літрів на 100 км.

Таким чином, потерпілою не доведено належними та допустимими доказами необхідність придбання пального 25.09.2024 згідно зазначеного фіскального чеку (а.с.35) об`ємом 20 л. на загальну суму 1087,80 грн., в сел. Олександрівка по вул. Незалежності України,1 (що є віддаленим населеним пунктом від с. Михайлівка та м. Знам`янка (а.с.72-74)).

Отже, потерпілою доведено належними доказами понесення нею витрат на придбання пального та витрат на проїзд електропотягом за 18.01.203, 20.03.2024, 10.07.2024, 24.10.2024 та 11.11.2024, а тому дані витрати за відповідними фіскальними чеками (а.с. 35 на звороті, 221) підлягають відшкодуванню потерпілій обвинуваченою у загальному розмірі 2153,40 грн.

Крім того, потерпілою надано фіскальні чеки на придбання медичних препаратів 09.09.2023 та 12.09.2023 (а.с.36); копії медичних записів щодо відвідування травматолога 11.09.2023, згідно якого зі слів 08.09.2023 близько 17 год. була побита сусідкою; направлена на КТ шийного відділу хребта; діагноз : з/перелом С6? Остеохондроз; також зазначено призначення лікаря (а.с.76); копії записів щодо відвідування невропатолога 09.09.2023 та 16.09.2023, згідно яких встановлено діагноз та вказано призначення лікаря (а.с.77, 78); висновок комп`ютерної томографії, згідно якого у ОСОБА_4 КТ-ознак кістково-травматичних змін на момент дослідження достовірно не виявлено; прояви полісегментарного шийного остеохондрозу, початкового спондилоартрозу, унковертебрального артрозу (а.с.79).

Разом з тим, потерпілою не доведено належними та допустими доказами необхідність несення даних витрат у зв`язку з протиправними діями обвинуваченої (не доведено причинно-наслідковий зв`язок між діями обвинуваченої та наслідками (необхідністю придбання зазначених медикаментів)).

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити потерпілій у задоволенні позову в частині відшкодування їй витрат на лікування у розмірі 2626,90 грн. (а.с.36).

Щодо відшкодування потерпілій матеріальної шкоди в розмірі 7206 грн. вартості втраченої золотої сережки суд приходить до наступного висновку.

Потерпілою ОСОБА_4 надано роздруківку міжнародної доставки золотої сережки та її фотозображення з однією сережкою під час події (а.с.37, 38-40).

При цьому, матеріалами кримінального провадження не підтверджується втрата потерпілою зазначеної золотої сережки. Потерпілою не доведено належними та допустимими доказами її вартість.

А тому, позовні вимоги потерпілої в частині відшкодування зазначених витрат не підлягають задоволенню.

Отже, позовні вимоги потерпілої ОСОБА_4 до обвинуваченої ОСОБА_8 в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню на загальну суму 2153,40 грн. (вартість витрат на проїзд).

Щодо вимог потерпілої у цивільному позові в частині відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, суд приходить до наступних висновків.

Положеннями ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода - це зумовлені моральними стражданнями втрати немайнового характеру. Страждання викликають певні зміни у житті особи: неможливість реалізації своїх звичок і бажань, погіршення стосунків у колективі, втрата роботи, втрата довіри близьких людей, тощо. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод цивільні позивачі мають право на справедливу сатисфакцію.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Знайкін проти України» зазначено: суд немає сумнівів щодо того, що заявник зазнав тривоги та страждань внаслідок порушення його прав, гарантованих Конвенцією, які не можуть бути адекватно відшкодовані визнанням Судом наявності порушень.

У рішенні «Кучерук проти України» (2007) Європейський суд з прав людини наголошує на ймовірнісному вимірі моральної шкоди, що, врешті-решт, як зазначається у юридичній доктрині, має спонукати вітчизняні суди замислитись над обґрунтованістю жорстких вимог, які зазвичай висуваються ними до організації доказової діяльності сторін щодо підтвердження факту завдання моральної шкоди та розміру належної компенсації.

Європейський суд з прав людини у справі «Мельниченко проти України» від 19.10.2004 р. зазначив, що моральна школа має визначатися за автономними критеріями, що випливають з Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а не на підставі принципів, визначених у національному законодавстві чи практиці відповідної держави.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до висновку Європейського суду від 28.05.1985 (справа Abdulaziz, Cabalesand Balkandali v. UnitedKingdom,) де зазначено, що деякі форми моральної шкоди, зокрема емоційні страждання, за своєю природою не завжди можуть бути доведені чимось конкретним.

Згідно роз`яснень, які викладені у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану.

Згідно позиції Великої Палати Верховного Суду по справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19), викладеної у постанові від 15 грудня 2020 року, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілої ОСОБА_4 , ступеня вини обвинуваченої та причини конфлікту, а також зважаючи на те, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення, керуючись принципами розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 5000 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги у цій частині також підлягають частковому задоволенню.

Стосовно обвинуваченої ОСОБА_8 на досудовому розслідуванні не застосовувалися заходи забезпечення кримінального провадження.

Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відсутні.

Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 125 ч.1 КК України, 368-371, 373-374, 376, 394-395, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження) та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_8 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення - задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 , у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2153 гривні 40 копійок та моральної шкоди 5000 гривень, а всього 7153 (сім тисяч сто п`ятдесят три) гривні 40 (сорок) копійок.

В решті вимог - відмовити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченій.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1