Справа №:755/2086/25
Провадження №: 1-кс/755/471/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ "05" лютого 2025 р.

Слідчий суддя Дніпровський районний суд м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому клопотання слідчої СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000371 від 04.02.2025 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, з неповною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

в с т а н о в и в :

Слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва - ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із зазначеним клопотанням.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, ОСОБА_5 , 04.02.2025 року приблизно о 05 годині 26 хвилин, перебував за адресою бульвар Ярослава Гашека 17, у м. Києві, де здійснив замовлення служби таксі «571», яке прийняв потерпілий ОСОБА_7 , та прибув по замовленню за вказаною адресою на автомобілі марки «HYUNDAI», моделі «ELANTRA», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .

По завершенню поїздки ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вулиця Андрія Малишка, 27, вийшов з салону автомобіля та підійшов до передніх пасажирських дверцят авто, щоб розрахуватись за проїзд. Відчинив передні пасажирські дверцята транспортного засобу та передав потерпілому грошові кошти за проїзд, під час отримання решти від потерпілого, ОСОБА_5 , відкрито викрав мобільний телефон марки «Samsung» IMEI1: НОМЕР_2 IMEI2: НОМЕР_3 вартістю 4000 гривень з сім карткою оператора «Лайфселл» абонентський номер НОМЕР_4 матеріальної цінності не становить, що лежав біля переднього підлокітника салону авто ігноруючи прохання потерпілого ОСОБА_7 щодо повернення його майна.

Після чого, утрмуючи при собі викрадене майно з місця вчинення злочину зник. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріального збитку ОСОБА_7 на суму 4000 грн.

04.02.2025 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. З підстав наведених у клопотанні.

Слідчий просив задовольнити заявлене клопотання з наведених у ньому підстав.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання. Просив обрати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід, посилаючись на стійкі соціальні зв`язки.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов такого висновку.

За вказаними фактами, 04 лютого 2025 року відомості про вчинення кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000371, за ч.4 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного з цим злочином, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання істинних завдань КПК України визначених ст. 2.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, слідчим у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Інкриміновані підозрюваному кримінальне правопорушення є тяжкими, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, відповідно до п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини «Харченко проти України» (Заява № 40107/02) від 10 лютого 2011 року, набуло статус остаточного 10 травня 2011 року, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93).

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Таким чином, наявні ризики дають підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний може вчинити інші правопорушення, може впливати на потерпілого та свідків, уникати від досудового розслідування та суду. Крім того, триває досудове розслідування з метою встановлення всіх фігурантів кримінального провадження. З огляду на вище викладене, слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Перевіряючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального правопорушення та тяжкість інкримінованого підозрюваному правопорушення, на даний час існують ризики того, що ОСОБА_5 може переховуватися від слідства, впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, при цьому, суд також враховує особу обвинуваченого, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність у підозрюваного родини й утриманців, постійного місця роботи, репутацію обвинуваченого, його майновий стан, відсутність або наявність судимостей. Крім того, триває досудове розслідування з метою встановлення всіх фігурантів кримінального провадження. З огляду на вище викладене, слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті. Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину розмір застави становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 заставу в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що на думку суду є достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 182-183, 176-178, 186, 193-196, 206, 208, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання- задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України строком на 60 днів - до 05 квітня 2025 року включно.

Взяти ОСОБА_5 , під варту в залі суду та помістити до ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , обчислюється з моменту його фактичного затримання.

Визначити ОСОБА_5 , заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Дніпровського районного суду м. Києва (Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві, , МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р № UA1012089), у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного, у разі внесення застави, наступні обов`язки:

не відлучатись за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора, суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками у даному провадженні, в межах строку досудового розслідування.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі порушення ним обов`язків, покладених на нього в цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: