УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 761/27604/24

провадження № 51-5365 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_5 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 14 листопада 2024 року,

встановив:

За ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей та документів у межах кримінального провадження № 0001388 від 03 квітня 2024 року.

Київський апеляційний суд ухвалою від 14 листопада 2024 року відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах потерпілого ОСОБА_5 на вказану ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2024 року.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга адвоката ОСОБА_4 , в якій він порушує питання про скасування ухвали Київського апеляційного суду від 14 листопада 2024 року.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства «забезпечення права на апеляційний перегляд справи». Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи, що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

Відповідно до ст. 310 КПК України оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку.

Водночас згідно з ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 309 КПК України.

Частиною 4 ст. 399 КПК України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Як убачається з долучених до касаційної скарги копій судових рішень, адвокат ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, якою відмовлено в задоволенні клопотання представника потерпілого про тимчасовий доступ до речей і документів.

Апеляційний суд, встановивши, що апеляційну скаргу було подано на судове рішення слідчого судді, яке відповідно до вимог КПК України не підлягає апеляційному оскарженню, керуючись положеннями ч. 4 ст. 399 КПК України, відмовив у відкритті апеляційного провадження.

З огляду на викладене підстави для задоволення касаційної скарги адвоката ОСОБА_4 відсутні.

Отже, суд апеляційної інстанції, відмовивши у відкритті апеляційного провадження на вказану ухвалу слідчого судді, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення скарги адвоката ОСОБА_4 та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_5 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 14 листопада 2024 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3