Провадження 1-кп/991/120/24
У Х В А Л А

09 квітня 2025 року м.Київ

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні зали суду в місті Києві клопотання захисника ОСОБА_4 , про скасування арешту у кримінальному провадженні, внесеному 11.04.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000171, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Києві, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Історія провадження

На розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває кримінальне провадження № 0000171 від 11.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Ухвалою суду від 19.11.2024 провадження призначено до судового розгляду.

Під час судового розгляду захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_4 подано до суду клопотання про скасування арешту.

Доводи клопотання про скасування арешту

В обґрунтування поданого клопотання адвокат зазначає таке. Під час досудового розслідування кримінального провадження з володіння ОСОБА_5 вилучено мобільний телефон iPhone 13 Pro Max. У подальшому на вилучений телефон накладено арешт. Підставою для арешту слідчим суддею визначено необхідність збереження речових доказів. Мобільний телефон арештовано безпосередньо з метою його збереження, як носія інформації, а не як знаряддя вчинення кримінального правопорушення або він зберіг на собі сліди злочину. У ході судового розгляду справи стороною обвинувачення надано суду висновок експерта. Згідно з цим висновком у мобільному телефоні не міститься інформації, яка має значення для кримінального провадження. Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що у подальшому застосуванні заходу забезпечення відпала потреба.

Позиція сторін

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні доводи клопотання підтримав та додатково наголосив на тому, що оскільки на мобільному телефоні iPhone 13 Pro Max не віднайдено ніякої інформації, що могла б бути використана для доведення обставин інкримінованого злочину, то в подальшому арешті відпала потреба.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію захисника.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення клопотання. Надала пояснення стосовно того, що обвинувачення не змогло подолати систему логічного захисту, встановлену на мобільному телефоні, і тому в подальшому арешті майна відпала потреба з огляду на те, що цей доказ не подається суду для дослідження.

Оцінка та висновки суду щодо вирішення клопотання

Дослідивши клопотання захисника про скасування арешту, заслухавши думки учасників та вивчивши матеріали провадження, Суд дійшов такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Частина 2 статті 131 КПК України визначає арешт майна одним із видів заходів забезпечення.

Частиною 3 статті 132 КПК України визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищезазначені норми законодавства Суд при вирішенні питання щодо скасування арешту повинен встановити чи арешт накладено обґрунтовано та чи не відпала потреба в застосуванні даного заходу забезпечення на момент розгляду клопотання.

З досліджених матеріалів провадження встановлено таке. 04.06.2024 на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду співробітниками Національного антикорупційного бюро України проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 . Під час обшуку виявлено, зокрема, мобільний телефон iPhone 13 Pro Max (IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ). З метою проведення комплексної судової комп`ютерно-технічної експертизи та експертизи електронних комунікацій з метою подолання системи логічного захисту та подальшого огляду вмісту мобільного телефона його було вилучено.

10.06.2024 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду на вилучений за результатами проведеного обшуку мобільний телефон iPhone 13 Pro Max (IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ) накладено арешт.

Правовою підставою накладення арешту визначено забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене Суд дійшов висновку, що на момент постановлення оскаржуваної ухвали слідчий суддя керувався приписами чинного законодавства, та, враховуючи наявність на мобільному телефоні системи логічного захисту, що унеможливлювало проведення огляду вмісту телефону та наданих стороною обвинувачення матеріалах провадження щодо спілкування ОСОБА_5 зі свідком ОСОБА_6 за допомогою телефонного зв`язку та месенджера «Signal», у слідчого судді були підстави для висновку про можливе збереження на цифровому носії інформації відомостей, які мають значення для цього кримінального провадження. Тому, на переконання Суду, слідчий суддя вірно дійшов висновку, що потреби досудового розслідування, на той час, виправдовували арешт майна, як втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України). Отже, арешт накладено обґрунтовано.

Водночас дослідивши надані стороною обвинувачення матеріали кримінального провадження (в т.ч. і висновок експерта від 11.02.2025), враховуючи позицію прокурора та сторони захисту щодо недоцільності подальшого арешту мобільного телефону, Суд дійшов висновку, що в подальшому застосуванні заходу забезпечення відпала потреба. Отже, клопотання захисника, подане в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 131, 132, 170, 174, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити клопотання захисника ОСОБА_4 про скасування арешту з мобільного телефону iPhone 13 Pro Max.

Скасувати арешт накладений на мобільний телефон iPhone 13 Pro Max (IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ), накладений ухвалою Вищого антикорупційного суду № 991/4899/24 від 10.06.2024.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1