КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання - ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 серпня 2023 року, -

В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , погодженого прокурором Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , про арешт майна та накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, с. Таценки, садівницьке товариство «Лісова Поляна», кадастровий номер :03:003:0075, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить на праві власності підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною користування та розпорядження, а саме на:

-завірену копію договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.06.2017 року, що зареєстрований в реєстрі під номером 1-1061, на 2 арк.;

-завірену копію договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.06.2017 року, що зареєстрований в реєстрі під номером 1-1060, на 2 арк.;

-завірену копію договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.06.2017 року, що зареєстрований в реєстрі під номером 1-1062, на 2 арк.;

-завірену копію договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.06.2017 року, що зареєстрований в реєстрі під номером 1-1059, на 2 арк.;

-оригінал довіреності №82АА0867159 Російської Федерації, м. Ялта, Республіка Крим від 27.06.2017 року, зареєстрованої в реєстрі під номером 2-633, на 1 арк.;

-завірену копію довіреності №82АА0867159 від 27.06.2017 року, зареєстрованої в реєстрі під номером 1-1057, на 1 арк.;

-лампу «MARS HYDRO», серійні номери GC14CK0181, GC14CK0175, у кількості 1 шт.;

-лампу «MARS HYDRO», item: Cree256, у кількості 1 шт.;

-лампу «LED Driver», модель: SS-600VP-56BH, серійний номер LUCIUS6, у кількості 1 шт.;

-витяжний вентилятор «VENTS», модель ТТ ПРО 200, серійний номер 15.10.2021/16875 з гофрою, у кількості 1 шт.;

- витяжний вентилятор «VENTS», модель ТТ ПРО 200, серійний номер 15.10.2021/16872 з гофрою, у кількості 1 шт.;

-шматка гофри.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, представник власника майна подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 серпня 2023 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою, яка постановлена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а відтак підлягає скасуванню.

Вказує, що при зверненні з клопотанням не дотримано вимог, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, оскільки обшук було проведено 29.06.2023, а дане клопотання зареєстровано в Печерському районному суді м. Києва 02.08.2023.

Враховуючи, що ОСОБА_5 перебуває під вартою в слідчому ізоляторі, копія оскаржуваної ухвали отримана 06.10.2023.

В судове засідання учасники провадження не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки не повідомили, а тому відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України наявні підстави для здійснення апеляційного розгляду за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апелянтом не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 серпня 2023 року з огляду на положення абзацу 2 ч. З ст. 395 КПК України, а його апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103 від 21.01.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 361, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 190, ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 313, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 від 29.06.2023 вказане в клопотанні майно визнано в кримінальному провадженні № 0000103 від 21.01.2022 речовим доказом.

02.08.2024 старший слідчий СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна, вилученого під час обшуку за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, с. Таценки, садівницьке товариство «Лісова Поляна», кадастровий номер :03:003:0075, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить на праві власності підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною користування та розпорядження, а саме на:

-завірену копію договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.06.2017 року, що зареєстрований в реєстрі під номером 1-1061, на 2 арк.;

-завірену копію договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.06.2017 року, що зареєстрований в реєстрі під номером 1-1060, на 2 арк.;

-завірену копію договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.06.2017 року, що зареєстрований в реєстрі під номером 1-1062, на 2 арк.;

-завірену копію договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.06.2017 року, що зареєстрований в реєстрі під номером 1-1059, на 2 арк.;

-оригінал довіреності №82АА0867159 Російської Федерації, м. Ялта, Республіка Крим від 27.06.2017 року, зареєстрованої в реєстрі під номером 2-633, на 1 арк.;

-завірену копію довіреності №82АА0867159 від 27.06.2017 року, зареєстрованої в реєстрі під номером 1-1057, на 1 арк.;

-лампу «MARSHYDRO», серійні номери GC14CK0181, GC14CK0175, у кількості 1 шт.;

-лампу «MARSHYDRO», item: Cree256, у кількості 1 шт.;

-лампу «LED Driver», модель: SS-600VP-56BH, серійний номер LUCIUS6, у кількості 1 шт.;

-витяжний вентилятор «VENTS», модель ТТ ПРО 200, серійний номер 15.10.2021/16875 з гофрою, у кількості 1 шт.;

-витяжний вентилятор «VENTS», модель ТТ ПРО 200, серійний номер 15.10.2021/16872 з гофрою, у кількості 1 шт.;

-шматка гофри, посилаючись на наявність підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 вересня 2024 року клопотання слідчого задоволено.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна, накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На переконання колегії суддів, наведених вимог закону слідчий судця та сторона обвинувачення дотримались.

Так, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку та правильно зазначив в оскаржуваній ухвалі про наявність правових підстав для задоволення внесеного на розгляд клопотання прокурора про арешт майна та арешту цього майна.

Крім того, на думку колегії суддів, надані матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, діяв у спосіб та у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

При цьому, згідно із ч. ч. 10, 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено у встановленому цим кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що перебувають на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їхнє незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Окрім того, Європейський суд з прав людини своїми рішеннями неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22 вересня 1994 року, SeriesА № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, SeriesА № 52). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовують, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «проти Сполученого Королівства», п. 50, SeriesА № 98).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи всі обставини в їх сукупності, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку, накладення арешту на вказане в апеляційній скарзі майно у кримінальному провадженні, забезпечить справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовують - арешт та метою, яку прагнуть досягти - збереження речових доказів, оскільки існують обставини, які підтверджують, що їхнє незастосування може призвести до незворотних наслідків.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вказане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 376,395,404,405,407,422 КПК України, колегія суддів, -

Постановила:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 серпня 2023 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , погодженого прокурором Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , про арешт майна та накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, с. Таценки, садівницьке товариство «Лісова Поляна», кадастровий номер :03:003:0075, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить на праві власності підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною користування та розпорядження, а саме на:

-завірену копію договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.06.2017 року, що зареєстрований в реєстрі під номером 1-1061, на 2 арк.;

-завірену копію договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.06.2017 року, що зареєстрований в реєстрі під номером 1-1060, на 2 арк.;

-завірену копію договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.06.2017 року, що зареєстрований в реєстрі під номером 1-1062, на 2 арк.;

-завірену копію договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.06.2017 року, що зареєстрований в реєстрі під номером 1-1059, на 2 арк.;

-оригінал довіреності №82АА0867159 Російської Федерації, м. Ялта, Республіка Крим від 27.06.2017 року, зареєстрованої в реєстрі під номером 2-633, на 1 арк.;

-завірену копію довіреності №82АА0867159 від 27.06.2017 року, зареєстрованої в реєстрі під номером 1-1057, на 1 арк.;

-лампу «MARS HYDRO», серійні номери GC14CK0181, GC14CK0175, у кількості 1 шт.;

-лампу «MARS HYDRO», item: Cree256, у кількості 1 шт.;

-лампу «LED Driver», модель: SS-600VP-56BH, серійний номер LUCIUS6, у кількості 1 шт.;

-витяжний вентилятор «VENTS», модель ТТ ПРО 200, серійний номер 15.10.2021/16875 з гофрою, у кількості 1 шт.;

-витяжний вентилятор «VENTS», модель ТТ ПРО 200, серійний номер 15.10.2021/16872 з гофрою, у кількості 1 шт.;

-шматка гофри, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 , - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/805/2024 Категорія ст. 170 КПК України

Унікальний № 757/33059/23-к

Слідчий суддя у 1-й інстанції: ОСОБА_11

Доповідач: ОСОБА_1