УХВАЛА

Справа № 564/3244/24

16 грудня 2024 року

Костопільський районний суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костопіль кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051 від 09.02.2024 року, за обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Костопільського районного суду Рівненської області знаходиться кримінальне провадження за обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 подав клопотання про повернення заставодавцю ОСОБА_6 внесеної ним 19 липня 2024 року застави у розмірі 60560 грн. за підозрювану ОСОБА_4 згідно ухвали Рівненського апеляційного суду від 11.07.2024 року, якою застосовано до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 грн. та покладено обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, на строк до 27 липня 2024 року.

В обгрунтування заявленого клопотання покликається на те, що у зв`язку з припиненням 27 липня 2024 року дії запобіжного заходу у вигляді застави внесені заставодавцем ОСОБА_6 в рахунок застави грошові кошти в сумі 60560 грн. підлягають поверненню останньому.

Обвинувачена ОСОБА_4 та заставодавець ОСОБА_6 клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення зазначеного клопотання заперечив у зв`язку з його безпідставністю.

Судом встановлено, що ухвалою Рівненського апеляційного суду від 11 липня 2024 року до підозрюваної ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 60560 грн. та покладено обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання чи фактичного перебування; утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні, здати на зберігання до органу досудового розслідування документи, що надають право на виїзд за кордон. Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено до 27 липня 2024 року.

Також встановлено, що 19 липня 2024 року заставодавцем ОСОБА_6 внесено заставу в розмірі 60560 грн. за ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні на депозитний рахунок Рівненського апеляційного суду, що підтверджується повідомленням Рівненського апеляційного суду від 19.07.2024 р., випискою з рахунку від 19.07.2024 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості такого провадження, є запобіжні заходи.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом, є, зокрема, застава.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_7 вважає, що, оскільки закінчився строк дії обов`язків, покладених ухвалою суду на підозрювану ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді застави припинив свою дію, тому застава має бути повернута заставодавцю. Підстави для звернення застави в дохід держави відсутні, цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні не заявлено.

Проте такі доводи захисника суд вважає безпідставними, оскільки згідно до ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до вимог ст.182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України строку дії застави як запобіжного заходу не передбачено.

Також, суд бере до уваги те, що відповідно до ч. 11 ст.182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згоди.

Тобто, посилання захисника на положення ч. 11 ст. 182 КПК України є передчасними і необґрунтованими, оскільки вони підлягають застосуванню у випадку завершення кримінального провадження (ухвалення вироку, закриття кримінального провадження), за відсутності підстав для звернення застави в дохід держави, скасування та/або зміни застави на інший запобіжний захід.

З моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці, однак не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.

При цьому, після внесення грошових коштів у якості застави за підозрювану особу строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави відповідно до норм Кримінального процесуального Кодексу діє до моменту прийняття остаточного рішення, оскільки відповідно до ст.182 КПК України цей запобіжний захід не має граничного строку дії.

Окрім того, суд вважає, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 не зникли та з плином часу не змінилися, а той факт, що обвинувачена не порушувала покладені на неї ухвалою слідчого судді певні обов`язки та сумлінно продовжує виконувати загальні обов`язки, що покладаються у кримінальному провадженні на обвинуваченого, свідчить лише про те, що обраний запобіжний захід є достатнім та дієвим.

Також суд звертає увагу, що внесення застави за ухвалою слідчого судді було правом заставодавця, яке не обумовлювалося ні строком дії застави, ні обов`язком держави повернути її на першу вимогу, а тому доводи захисника щодо необхідності повернення застави до уваги не приймаються.

З огляду на викладене, суд вважає, що у задоволенні клопотання захисника обвинуваченої про повернення застави слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 176-177, 182, 331, 372, 376 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника обвинувачуненої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про повернення застави заставодацю ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1