Справа № 359/3534/25
Провадження № 1-кп/359/485/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

04 квітня 2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною та відео фіксацією в залі суду кримінальне провадження № 0000490, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.03.2025, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Пирятин, Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

08.03.2025, близько 20 год. 50 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходив по паркувальному майданчику ТЦ «Парк Таун» за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 67, звернув увагу на залишений на парковці порожній візок для покупців маркування «INDUSTRIAS Tomas Morcill», після чого в нього виник кримінальний протиправний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, належного ТОВ «Сільпо-Фуд».

Реалізуючи свій кримінальний протиправний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, поруч немає представників охорони торгівельного центру, ОСОБА_4 , діючи умисно та з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу взяв до рук залишений на парковці візок для покупців «INDUSTRIAS Tomas Morcillo» вартістю 3926 грн. 24 коп. та направився із ним до зупинки громадського транспорту, де зайшов разом з даним візком для покупців до маршрутного таксі № 1-В «вул. Бежівка УМБ-17», на якому доїхав до зупинки громадського транспорту за адресою: м. Бориспіль, вул. Головатого, 84, де вийшов з викраденим візком для покупців та направився у невідомому напрямку.

У подальшому ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Сільпо-Фуд» матеріальну шкоду на загальну суму 3926 грн. 24 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Зазначив, що пред`явлене йому обвинувачення відповідає дійсності. Дав показання, що у вказану в обвинувальному акті дату та час, він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на площадці біля «Сільпо», виявив візок для продуктів та викрав його. З якою метою та де залишив пояснити не може, так як не пам`Ятає. На наступний день хотів його повернути, але не згадав де залишив.

У зв`язку з тим, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин та обмежується допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, досліджує речові докази та судові витрати, роз`яснивши сторонам, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Таким чином, розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого кваліфіковані вірно за ч. 4 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану. Таку кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає правильною.

Майно, яким заволодів обвинувачений, було для нього чужим, адже не перебувало в його власності чи законному володінні. ОСОБА_4 не мав на нього жодного права, цим майном він заволодів у спосіб, який заборонений законом. Викрадення майна здійснювалось обвинуваченим таємно, тому воно визначається як крадіжка. ОСОБА_4 досягнув віку з якого наступає кримінальна відповідальність за вчинення крадіжки. Його дії характеризуються умислом та корисливою метою. Зокрема, обвинувачений усвідомлював, що майно, яким він протиправно заволодівав, було для нього чужим, і він не мав права на нього. ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер його діянь, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання. Корисливий мотив обвинуваченого полягав у тому, що при вчиненні кримінального правопорушення він прагнув обернути чуже майно на свою користь. ОСОБА_4 виконав усі дії об`єктивної сторони крадіжки які вважав необхідними для доведення злочину до кінця. Отже, вчинений обвинуваченим злочин є закінченим.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, тобто вчинений злочин ОСОБА_4 в умовах воєнного стану.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Згідно із ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Аналізуючи дані при вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий відповідно ст. 89 КК України. За місцем проживання характеризується виключно з негативної сторони. Обвинувачений не одружений. На утримані малолітніх дітей та інвалідів немає. Офіційно не працевлаштований. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обвинувачений не є інвалідом та не є військовослужбовцем. При перевірці бази АРМОР обвинувачений неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. На адресу Бориспільського РУП ГУНП в Київській області неодноразово надходили скарги від громадян щодо порушення публічного порядку та неналежну поведінку у суспільстві ОСОБА_4 .

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення його особистості та відношення до скоєного ним.

Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження представником потерпілого цивільний позов до обвинуваченого не пред`явлено, що свідчить про відсутність у потерпілої сторони претензій до обвинуваченого морального чи матеріального характеру.

Разом з тим, суд не визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого добровільне відшкодування завданої шкоди, оскільки викраденим майном він розпорядитися на власний розсуд та власнику не повернений.

Призначаючи вид і міру покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує те, що він вчинив тяжкий злочин, згідно вимог статті 12 КК України та з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, правову позицію прокурора, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, з цього приводу, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком 5 років.

Разом з тим, суд враховує фактичну тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети кримінального правопорушення, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, та характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних особливостей обвинуваченого. Суд враховує правову позицію прокурора, приходить до висновку, що вищенаведені обставини істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду, що перевиховання та виправлення ОСОБА_4 залишається можливим без ізоляції від суспільства, та вважає, за доцільне застосувати до нього положення ст. 75 та ст. 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком терміном на 3 роки з визначенням відповідних обов`язків судом.

Підсумовуючи все вище зазначене, суд вважає, що саме дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого.

До вступу вироку суду в законну силу продовжити запобіжний захід у виді домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю.

Речові докази по справі стороною обвинувачення не заявлено.

Цивільний позов у справі відсутній.

Окрім того, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати на проведення експертиз у розмірі 320 гривень 00 копійок.

Керуючись: ст. 22, ст. 124, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 65-67, 75-76, ч. 4 ст. 185 КК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від основного покарання у виді позбавлення волі та призначити йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту проголошення вироку.

До вступу вироку суду в законну силу продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням наступних обов`язків: не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22:00 год. по 07:00 год. наступного дня; прибувати до суду за першим викликом; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; не відлучатися за межі м. Борисполя Київської області, без дозволу суду.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, у якому під арештом він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 320 гривень 00 копійок витрати на залучення експерта.

Речові докази по справі стороною обвинувачення не заявлено.

Цивільний позов у справі відсутній.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1