справа № 208/3837/25
№ провадження 1-кс/208/1317/25
УХВАЛА

Іменем України

02 квітня 2025 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, -

встановив:

Прокурор Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна.

У своєму клопотанні просить суд накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_4 на праві власності, шляхом позбавлення права на відчуження об`єкту рухомого майна: транспортний засіб марки ВАЗ 21101 125 51 ЗНГ з реєстраційним номером НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 .

В судове засідання прокурор не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 у судове засідання не з`явились, надали заву про розгляд клопотання без їх участі, клопотання прокурора прохали залишити без задоволення. Крім того, надали письмове заперечення, в якому зазначено, що автомобіль не має ніякого відношення до вчинення кримінального правопорушення, а тому не можна позбавити права власності протиправно.

Слідчий суддя, вивчивши надані суду матеріали клопотання, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у провадженні відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Донецькій області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000200 від 19.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

ОСОБА_4 , починаючи з 25.01.2020, перебуваючи на посаді директора КНП «Мар`їнська ЦРЛ», наділений відповідними службовими повноваженнями та обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто, відповідно до ч. 3 ст. 18 Кримінального кодексу України та п. 1 примітки до ст. 364 Кримінального кодексу України є службовою особою.

Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_4 покладні на нього службових обов`язків належним чином, через несумлінне ставлення до них, не дотримуючись покладених на нього обов`язку в частині контролю за належним виконанням завдань, передбачених статутом, в період часу з 14.01.2022 по 28.01.2024 міському бюджету завдано збитки на загальну суму 9 871895,70 грн., що спричинило тяжкі наслідки.

26.03.2025 за наявності достатніх підстав ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований транспортний засіб марки ВАЗ 21101 125 51 ЗНГ з реєстраційним номером НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 21.07.2006.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_4 не має у власності будь яких об`єктів нерухомого майна.

Так, вчиненим кримінальним правопорушенням КНП «Мар`їнська ЦРЛ» спричинено тяжкі наслідки у вигляді матеріальної шкоди на суму 9 871895,70 грн.

Відповідно до ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є зокрема юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Таким чином, беручи до уваги факт спричинення ОСОБА_4 тяжких наслідків державному бюджету у вигляді збитків на загальну суму 9 871895,70 грн., а також враховуючи передбачене кримінальним процесуальним законодавством права на відшкодування збитків, спричинених кримінальним правопорушенням, у ході досудового розслідування постала необхідність в накладенні арешту на майно ОСОБА_4 , а саме транспортного засобу марки ВАЗ 21101 125 51 ЗНГ з реєстраційним номером НОМЕР_1 , з метою забезпечення подальшого відшкодування спричиненої шкоди.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Забороняється накладати арешт на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання" і статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки".

Окрім цього, частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7 ч.2 ст.131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст. 170 КПК України - ст. 173 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.110, 170-175 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання прокурора Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000200 від 19.03.2025 року на майно, яке належить ОСОБА_4 на праві власності, шляхом позбавлення права на відчуження об`єкту рухомого майна: транспортний засіб марки ВАЗ 21101 125 51 ЗНГ з реєстраційним номером НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського Апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1