Справа № 201/1583/25
Провадження № 1-кс/201/595/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2025 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого слідчого відділу ВП № 2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001293 від 13.10.2017 року, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 294 КК України,

УСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого слідчого відділу ВП № 2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001293 від 13.10.2017 року, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 294 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що досудовим розслідуванням встановлено, що 09 травня 2017 року близько об 10.00 годині ОСОБА_5 , разом з невстановленими особами, знаходився біля монументу Вічної Слави, розташованому за адресою: пр. Дмитра Яворницького у м. Дніпро, під час проведення урочистих заходів з нагоди Дня перемоги у Другій світовій війні.

Перебуваючи у вказаний час і місці, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, умисно, знаходячись у натовпі, активно приймав участь у масових заворушеннях, шляхом підбурювания однодумців, яких спрямовував на насильницькі дії стосовно учасників зазначених масових заходів.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у співучасті щодо активної участі у масових заворушеннях, класифікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 294 КК України.

Відповідно до листа начальника УКР ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 25.05.2017 №3/68-3616 місцезнаходження ОСОБА_5 на теперішній час не встановлено.

29.05.2017 винесено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27. ч. 1 ст. 294 КК України.

Обґрунтованість підозри того вчинення ОСОБА_5 умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 294 КК України, підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження:

- протоколом від 09.05.2017 прийняти заяви про кримінальне правопорушення;

- протоколом огляду місце події від 09.05.2017;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту потерпілого;

- протоколом огляду від 12.05.2017 Інтернет ресурсів, на якому ОСОБА_10 зображено, серед інших осіб, як активного учасника масових заворушень 09.05.2017;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

У свою чергу, на даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які с підставою для застосуванням до ОСОБА_5 запобіжного заходу, а саме останній може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, зазначений висновок грунтується на тому, то ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 294 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років. При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 12 злочин, передбачений ч 2 ст. 27 КК України. ч. 1 ст. 294 КК України, с тяжким;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зазначений висновок грунтується на тому, що ОСОБА_11 , маючи зв`язки та фактичні можливості, самостійно або через інших осіб може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою перешкоджання надання останніми повних та достовірних показань щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Існувания зазначених ризиків підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , потерпілого та іншими матеріалами досудового розслідування в іх сукупності.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та с ризики, які дають достатні підстави вважати, що останній може здійснити дії, передбачені пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення приходить до висновку, щодо ОСОБА_5 , необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримати під вартою.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та виконання завдання кримінального провадження, а саме забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого з викладених у ньому підстав.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, які, на думку сторони кримінального провадження, доводять обставини, викладені у клопотанні, та зіставивши доводи клопотання з вимогами кримінального процесуального закону, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як регламентовано ст. ст. 131, 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 5 статті 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Як передбачено ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра, щодо вчинення кримінального правопорушення, такого ступеня тяжкості, що є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового слідства виправдовують такий ступень втручання у права і свободи, про який ідеться у клопотанні та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому частиною 2 цієї статті визначено, що слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Статтею 184 КПК України передбачені чіткі вимоги до змісту клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу, яке повинно містити серед іншого виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, посилання на один або кілька ризиків, передбачених у статті 177 цього Кодексу, виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У матеріалах доданих до клопотання наявне письмове повідомлення про підозру, складене слідчим за погодженням з прокурором 29 травня 2017 року, яким ОСОБА_5 , на підставі достатніх доказів, повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 294 КК України у межах кримінального провадження № 0001293 від 13 жовтня 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Проте відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру не було вручено в день його складання слідчим або прокурором, про що свідчить відсутність підпису підозрюваного ОСОБА_5 у відповідному полі письмового повідомлення про підозру.

Згідно положень вищезазначеної статті, у випадку неможливості вручення письмового повідомлення про підозру в день його складання, таке повідомлення вручається у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Частиною 3 ст. 111 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Відповідно до ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи. Повістка про виклик вручається особі працівником органу зв`язку, працівником правоохоронного органу, слідчим, прокурором, а також секретарем судового засідання, якщо таке вручення здійснюється в приміщенні суду.

Статтею 136 КПК України встановлено, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом. Якщо особа попередньо повідомила слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про адресу своєї електронної пошти, надіслана на таку адресу повістка про виклик вважається отриманою у випадку підтвердження її отримання особою відповідним листом електронної пошти.

Так в матеріалах, доданих до клопотання, немає належного підтвердження отримання підозрюваним такого повідомлення про підозру або ознайомлення з його змістом іншим шляхом, а тому немає підстав вважати, що дане письмове повідомлення про підозру було вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень. З цього слід зробити висновок, що стороною обвинувачення не було доведено, що ОСОБА_5 був повідомлений про підозру у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, як того вимагають положення ст. 42 КПК України щодо набуття особою статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.

Також прокурором не було доведено, що зазначені у клопотанні обставини вказують на наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування чи суду, оскільки до матеріалів долучено лише постанову про зупинення досудового розслідування, постанову про оголошення останнього у розшук та матеріалів оперативно-розшукової справи, що не може бути достатнім доказом цим обставинам.

Крім того, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2025 року було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу ВП № 2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001293 від 13.10.2017 року, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 294 КК України, про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з підстав недотримання прокурором передбаченої вимогами кримінального процесуального закону процедури, яка має передувати затриманню особи.

Таким чином, прокурором не доведено належними та достатніми доказами факту набуття ОСОБА_5 процесуального статусу підозрюваного, що є безумовною підставою для відмови у задоволенні вказаного клопотання.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Тому, приймаючи до уваги вищенаведене, а також необґрунтованість поданого клопотання та недоведеність застосування даного запобіжного заходу, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

Керуючись ст.ст.188, 189, 190 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу ВП № 2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001293 від 13.10.2017 року, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 294 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складений і оголошений 10.02.2025 року о 10-55 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1