Справа № 303/1245/25
Провадження № 1-кп/303/179/25
ряд. стат. звіту № 230
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.12.2024 року за № 0000729 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Шосткинського району Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20 лютого 2025 року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

На підставі обвинувального акту судом встановлено, що ОСОБА_4 , 21 грудня 2024 року, близько 22 години 00 хвилин, зупинившись біля транспортного засобу марки «BMW», моделі «525», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який знаходився по вул. Європейська, біля буд. № 47 в с. Ракошино Мукачівського району, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, умисно відштовхнувши наніс один удар рукою в область обличчя ОСОБА_7 , внаслідок чого останній згідно висновку експерта отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани на слизовій оболонці нижньої губи справа в проекції 3-го зуба, які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, як такі, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності, та які виникли внаслідок дії твердих тупих предметів по механізму удару, якими могли бути затиснуті в кулак руки сторонньої людини, а по давності виникнення вкладаються в дату події, що мала місце 21.12.2024 року.

Продовжуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, після втечі ОСОБА_7 в напрямку м. Мукачево, ОСОБА_4 без дозволу останнього та всупереч його волі, сів на місце водія автомобіля марки «BMW», моделі «525», державний номерний знак НОМЕР_1 , після чого встановивши над ним контроль, розвернув вказаний транспортний засіб в напрямку м. Ужгород, протиправно використовуючи його, розпочав рух на ньому та доїхав до АДРЕСА_3 , де його залишив і таким чином у незаконний спосіб перемістив його з місця первинного знаходження з вул. Європейська, біля будинку №165 у с. Ракошино, внаслідок чого не маючи на це права відкрито протиправно вилучив вказаний транспортний засіб у власника ОСОБА_7 .

Згідно висновку автотоварознавчої експертизи середня вартість автомобіля марки «BMW», моделі «525», державний номерний знак НОМЕР_1 , бувшого у використанні з врахуванням ознак зносу, станом цін на 21 грудня 2024 року становить 173083,00 гривень.

26 лютого 2025 року між прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, яку під час підготовчого судового засідання подано на затвердження суду.

У відповідності до умов вказаної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.289 КК України.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування ОСОБА_4 беззастережно та у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, зобов`язався в майбутньому більше не вчиняти кримінальні правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспортних засобів стосовно незаконного заволодіння транспортним засобом.

Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений узгодили міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинувачений зрозумів роз`ясненні судом права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду без його участі, через значну віддаленість та відсутність грошових коштів для приїзду. Одночасно зазначив, що надав прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно ч.3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п. 1, 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 названого Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілі, у випадку надання потерпілими письмової згоди прокурору на укладення угоди.

Як встановлено судом, потерпілий в даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 надав прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості з ОСОБА_4 , що підтверджується відповідною письмовою заявою.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно з положеннями ст.12 Кримінального кодексу України відносяться до категорії тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана суспільним інтересам.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обставинами, яка пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 у виді домашнього арешту в нічний час було обрано 24.12.2024 року на стадії досудового розслідування, який діяв до 21.02.2025 року. Під час судового розгляду жодних клопотань про продовження строку дії даного запобіжного заходу, його зміни чи обрання іншого, не поступало, відповідно судом такий запобіжний захід не продовжувався, його дія закінчилась у вказаний час, інший запобіжний захід не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати по справі за проведення експертних досліджень складають 1591,80 гривень, і дані витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов не заявлявся. Арешт на майно не накладався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 369, 370-371, 373-374, 469, 472-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 лютого 2025 року між прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000729 від 22.12.2024 року.

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по справі за проведення експертних досліджень в сумі 1591,80 гривень.

Речові докази по справі - транспортний засіб марки «BMW», моделі «525», державний номерний знак НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Nokia», ключі від автомобіля з брелком «BMW», які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 повернути потерпілому за належністю; мобільний телефон марки «Iphone», який передано на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_4 повернути обвинуваченому за належністю; 6 змивів з керма автомобіля, з поверхні важелю КПП, з внутрішньої ручки водійських дверей, з внутрішньої ручки задніх пасажирських дверей справа, з внутрішньої ручки пасажирських дверей зліва та з внутрішньої ручки передніх пасажирських дверей, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через цей суд в порядку, передбаченому ч.4 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_8