КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №758/1987/25 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2269/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні №0000124 - прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 11 лютого 2025 року, -

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 11 лютого 2025 року задоволено клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 в кримінальному провадженні № 0000124, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 Кримінального кодексу України, про арешт майна, яке вилучено під час обшуку та накладено арешт на документи, що належать ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , які вилучено під час обшуку, проведеного 07.02.2025 на підставі ухвали Подільського районного суду міста Києва від 08.01.2025 за місцем мешкання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на документи: наказ щодо організації закупівельних процесів товариства в період воєнного стану в Україні та висновок результатів розгляду пропозицій.

В задоволенні решти клопотання - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 11 лютого 2025 року та її скасувати. Постановити нову ухвалу, якою задовольнити повністю клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000124 від 12.05.2023, та накласти арешт на речі та документи що належать ОСОБА_7 , а саме:

- ноутбук марки «Dell» с/н 1;

- ноутбук марки «HP» с/н 0338;

- жорсткий диск марки «Transend» с/н F107090363;

- мобільний телефон марки «iPhone 14 pro», імей НОМЕР_1 ;

- документи: наказ щодо організації закупівельних процесів товариства в період воєнного стану в Україні та висновок результатів розгляду пропозицій.

На обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою і підлягає скасуванню, у зв`язку із невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, а саме слідчий суддя не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Апелянт вказує на те, що вилучені комп`ютерна техніка, мобільний телефон та документи постановою слідчого від 07.02.2025 визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, мають значення для встановлення обставин вчиненого злочину та осіб, які до нього мають відношення та підлягають дослідженню, у тому числі експертним шляхом, а також доступ до неї пов`язаний з необхідністю подолання логічного захисту.

На обґрунтування вимог клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що Подільською окружною прокуратурою міста Києва 17.02.2025 отримано копію ухвали про часткове задоволення клопотання прокурора про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000124 від 12.05.2023.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову, якою накласти арешт на майно, яке вилучено під час обшуку, проведеного 07.02.2025 на підставі ухвали Подільського районного суду міста Києва від 08.01.2025 за місцем мешкання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , пояснення власника майна, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора та вважав оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

З урахуванням обставин, щодо пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 11 лютого 2025 року, які викладені в клопотанні прокурора, колегія суддів вважає їх поважними, на підставі чого приходить до висновку щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали.

Як убачається з матеріалів справи, що 10.02.2025 прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , в кримінальному провадженні № 0000124, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 Кримінального кодексу України, звернувся до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна,що належить ОСОБА_7 , яке було вилучено під час обшуку, проведеного 07.02.2025 на підставі ухвали Подільського районного суду міста Києва від 08.01.2025 за місцем мешкання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- ноутбук марки «Dell» с/н 1;

- ноутбук марки «HP» с/н 0338;

- жорсткий диск марки «Transend» с/н F107090363;

- мобільний телефон марки «iPhone 14 pro», імей НОМЕР_1 ;

- документи: наказ щодо організації закупівельних процесів товариства в період воєнного стану в Україні та висновок результатів розгляду пропозицій.

На обгрунтування вимог даного клопотання прокурор послався на те, що Слідчим відділом УП в метрополітені ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

Досудовим розслідуванням встановлено, що за результатами проведеної тендерної закупівлі (НОМЕР_2) між Акціонерним товариством «ІНФОРМАЦІЯ_3» (код ЄДРПОУ НОМЕР_3) та ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_4» (код ЄДРПОУ НОМЕР_4) укладено договір НОМЕР_5

Відповідно до умов договору, AT «ІНФОРМАЦІЯ_3» придбало у ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_4» пересувну насосну установку ПНУ-2 на базі автомобіля «КАМа3-43» (бувша у використанні) за 17140000 грн.

Також, за результатами проведеної тендерної закупівлі (UA-2022-05-19-001872-a) між Акціонерним товариством «ІНФОРМАЦІЯ_3» (код ЄДРПОУ НОМЕР_3) та ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_5» (код ЄДРПОУ НОМЕР_6) укладено договір № 39-00/17-22 від 19.05.2022.

Відповідно до умов договору, AT «ІНФОРМАЦІЯ_3» придбало у ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_5» аналогічну пересувну насосну установку ПНУ-2 на базі автомобіля «КАМАЗ-43118» (бувша у використанні) за 17140000 грн. ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_5» зазначену вище насосну установку (ПНУ-2 на базі автомобіля «КАМАЗ-43118») 22.04.2022 придбало у ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_4» за 2108000 грн.

В той же час встановлено, що ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_4» вищевказані насосні установки (ПНУ-2 на базі автомобіля «КАМа3-43») 22.04.2022 придбало у ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_6» (код ЄДРПОУ НОМЕР_7) за 3621000 грн.

Згідно з результатами аналізу ланцюгу походження зазначеної насосної установки, через податкову звітність ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_6» встановлено, що останнє придбало 08.07.2021 пересувну насосну установку ПНУ-2 на базі автомобіля «КАМа3-43» у ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_7» (код ЄДОПОУ 13990932) за 1378350 грн.

Також, під час досудового розслідування проведено судову транспортно-товарознавчу експертизу, за результатами якої встановлено, що ринкова вартість спеціального колісного транспортного засобу, а саме: пересувної насосної установки ПНУ-2 на базі шасі «КАМАЗ-43118» 2010 року виготовлення, станом на 06.05.2022 складала 3 258 615,67 грн.

Крім того, за результатами проведення судової економічної експертизи сума збитків, завданих АТ «ІНФОРМАЦІЯ_3» (код ЄДРПОУ НОМЕР_3) за результатами купівлі пересувної насосної установки ПНУ-2 з урахуванням висновку вищевказаної судової транспортно-товарознавчу експертизи документально підтверджується у сумі 13 881 384, 33 грн.

Вищевказане може свідчити про розтрату та заволодіння грошовими коштами АТ «ІНФОРМАЦІЯ_3» за попередньою змовою групою осіб.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, під час проведення першої процедури закупівлі вищевказаного транспортного засобу підписом директора з транспорту АТ «ІНФОРМАЦІЯ_3» ОСОБА_8 на адресу трьох підприємств, а саме: ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_8» (код ЄДРПОУ НОМЕР_8), ПФ «ІНФОРМАЦІЯ_9» (код ЄДРПОУ НОМЕР_9) та ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_4» (код ЄДРПОУ НОМЕР_4), а під час другої на адресу: ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_8» (код ЄДРПОУ НОМЕР_8), ПФ «ІНФОРМАЦІЯ_9» (код ЄДРПОУ НОМЕР_9) та ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_5» (код ЄДРПОУ НОМЕР_6) спрямовано листи про надання цінової пропозиції.

Згідно з протоколом допиту директора ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_8» (код ЄДРПОУ НОМЕР_8) ОСОБА_9 від 01.08.2024 останньому запропонував прийняти участь у тендері на постачання техніки засновник ПФ «ІНФОРМАЦІЯ_9» (код ЄДРПОУ НОМЕР_9) ОСОБА_10 , який сказав, що він сам зробить документацію, а ОСОБА_9 тільки поставить печатку. Надалі ОСОБА_10 надіслав ОСОБА_9 документи для участі у закупівлі, на які останній поставив печатки, відсканував та відправив за вказівкою ОСОБА_10 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 . За час існування ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_8» (код ЄДРПОУ НОМЕР_8) не реалізовувало та не ремонтувало насосні установки ПНУ-2 або їх аналоги.

Відповідно до протоколу допиту колишнього заступника генерального директора АТ «ІНФОРМАЦІЯ_3» ОСОБА_11 від 25.06.2024, останній особисто знайомий з ОСОБА_10 , бачиться з ним два-три рази на місяць.

Згідно з протоколами допиту колишнього директора з транспорту АТ «ІНФОРМАЦІЯ_3» ОСОБА_8 від 19.06.2024 та 24.09.2024, останній зазначив, що під час однієї з нарад, яку проводив заступник генерального директора ОСОБА_11 , останній сказав, що перелік учасників тендеру із закупівлі ПНУ-2 йому може надати директор технічний АТ «ІНФОРМАЦІЯ_3» ОСОБА_7 , підлеглі якого до того ж розробляли технічні характеристики пересувної насосної установки, яку необхідно було закупити. Надалі, зі слів ОСОБА_8 , технічний директор ОСОБА_7 передав йому перелік учасників тендеру (ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_8» (код ЄДРПОУ НОМЕР_8), ПФ «ІНФОРМАЦІЯ_9» (код ЄДРПОУ НОМЕР_9), ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_4» (код ЄДРПОУ НОМЕР_4), ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_5» (код ЄДРПОУ НОМЕР_6)).

Під час допиту в якості свідка 20.06.2024 начальник виробничо-технічного відділу Управління транспортного забезпечення ОСОБА_12 пояснив, що він проводив процедуру закупівлі та розсилав запити про надання цінової пропозиції на адресу потенційних учасників закупівлі ПНУ. Перелік потенційних учасників ОСОБА_12 надав ОСОБА_8 , від кого останній отримав цей перелік ОСОБА_12 не відомо.

Разом з тим, під час допиту 28.06.2024 ОСОБА_7 та 25.06.2024 ОСОБА_11 заперечили щодо надання останніми ОСОБА_8 переліку потенційних учасників тендеру.

Одночасний допит, проведений 04.10.2024 між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , не усунув суперечності у показах зазначених осіб.

Враховуючи викладене, з метою встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та притягнення винних осіб до передбаченої законом відповідальності, 07.02.2025, на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 08.01.2025 у справі № 758/259/25, за місцем мешкання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , слідчим зі складу групи слідчих у даному кримінальному провадженні, проведено обшук, в ході якого вилучено: ноутбук марки «Dell» с/н 1; ноутбук марки «HP» с/н 0338; жорсткий диск марки «Transend» с/н F107090363; мобільний телефон марки «iPhone 14 pro», імей НОМЕР_1 ; документи: наказ щодо організації закупівельних процесів товариства в період воєнного стану в Україні та висновок результатів розгляду пропозицій.

Вилучені комп`ютерна техніка, мобільний телефон та документи постановою слідчого від 07.02.2025 визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, мають значення для встановлення обставин вчиненого злочину та осіб, які до нього мають відношення та підлягають дослідженню, у тому числі експертним шляхом, а також доступ до них пов`язаний з необхідністю подолання логічного захисту.

11.02.2025 ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва задоволено частково вказане клопотання прокурора та накладено арешт на документи, що належать ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , які вилучено під час обшуку, проведеного 07.02.2025 на підставі ухвали Подільського районного суду міста Києва від 08.01.2025 за місцем мешкання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на документи: наказ щодо організації закупівельних процесів товариства в період воєнного стану в Україні та висновок результатів розгляду пропозицій.

В задоволенні решти клопотання - відмовлено.

Відмовляючи частково у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, слідчий суддя послався на те, що клопотання не містить обґрунтування підстав для прийняття рішення про арешт майна, а саме: ноутбука марки «Dell» с/н 1; ноутбука марки «HP» с/н 0338; жорсткого диску марки «Transend» с/н F107090363; мобільного телефону марки «iPhone 14 pro», імей НОМЕР_1 .

При цьому, під час проведення вказаного обшуку тимчасово вилучено речі і документи, які є предметом клопотання у цій справі, про що зазначено у протоколі обшуку від 07.02.2025. Доступ до їх змісту добровільно і у повному обсязі надано ОСОБА_7 слідчому, який проводив обшук. Вказане не заперечується прокурором та не спростовується протоколом обшуку від 07.02.2025.

Підставами для подання клопотання є проведення експертного дослідження зазначених речей з метою виявлення та фіксації, можливо, видаленої інформації на вказаних електронних пристроях про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також подолання логічного захисту.

Натомість органами досудового розслідування не зазначено, що дало підстави вважати, що на вказаних електронних пристроях були, або могли бути відомості щодо вчиненого правопорушення, або які б вказували на можливість видалення (знищення) таких відомостей, зокрема про те, що за допомогою цих пристроїв виготовлялись, зберігались, передавались тощо документи, інша інформація стосовно проведення тендерів та подальшого укладення договорів між АТ «ІНФОРМАЦІЯ_3», ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_4» (код ЄДРПОУ НОМЕР_4) та ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_5» (код ЄДРПОУ НОМЕР_6), або предметом яких є закупівля ПНУ-2 на базі автомобіля «КАМа3-43», а також щодо купівлі-продажу зазначеної техніки.

Припущення про ймовірність існування таких відомостей на вказаних електронних пристроях не є належним та достатнім обґрунтуванням для прийняття рішення про арешт майна.

Необхідність подолання логічного захисту на вказаних електронних пристроях також не знайшло підтвердження за результатом аналізу матеріалів клопотання та пояснень учасників судового засідання.

З таким висновком колегія суддів погодитись не може.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Також, положенням ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК Україниречовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як свідчать матеріали даного провадження, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Твердження слідчого судді в ухвалі про те, що клопотання не містить обґрунтування підстав для прийняття рішення про арешт майна, а саме: ноутбука марки «Dell» с/н 1; ноутбука марки «HP» с/н 0338; жорсткого диску марки «Transend» с/н F107090363; мобільного телефону марки «iPhone 14 pro», імей НОМЕР_1 є такими, що не грунтуються на матеріалах справи, оскільки прокурором у клопотанні обґрунтовано мету накладення арешту на майно, та надано постанову слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у місті Києві від 07.02.2025, згідно якої, вказані речі і документи визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

При цьому, поза увагою слідчого судді залишились обставини, кримінального провадження № 0000124, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 Кримінального кодексу Українита можливість використання майна, на яке прокурор просив накласти арешт, як речового доказу, оскільки вони можуть містити відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим підлягають експертному дослідженню.

Доводи прокурора щодо необхідності накладення арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів є переконливими.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У відповідності до вимог ст. 173 КПК України, колегією суддів враховуються наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також обставини кримінального провадження № 0000124 від 12.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Згідно вимог ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що матеріали судового провадження переконливо свідчать про те, що майно, на яке прокурор просив накласти арешт, а саме: ноутбук марки «Dell» с/н 1; ноутбук марки «HP» с/н 0338; жорсткий диск марки «Transend» с/н F107090363; мобільний телефон марки «iPhone 14 pro», імей НОМЕР_1 ; документи: наказ щодо організації закупівельних процесів товариства в період воєнного стану в Україні та висновок результатів розгляду пропозицій, відповідає критеріям ст. 98 КПК України та обґрунтовано визнано речовими доказами, що в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування не було доведено необхідність накладення арешту на майно є помилковим, оскільки прокурором надано достатні на даній стадії кримінального провадження докази вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, на підставі чого є правомірним накладення такого виду обтяження як арешт.

Крім цього, колегія суддів при вирішенні питання про накладення арешту на майно, також враховує той факт, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а тому з метою збереження доказів у даному кримінальному провадженні, вважає за необхідне накласти арешт на вказане у клопотанні прокурорамайно.

Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження колегією суддів не встановлено.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, колегія суддів вважає, що у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170-173 КПК України, необхідно накласти арешт на майно.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Поновити прокурору Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 11 лютого 2025 року.

Апеляційну скаргу прокурору Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 11 лютого 2025 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 в кримінальному провадженні № 0000124, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 Кримінального кодексу України, про арешт майна, яке вилучено під час обшуку, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належать ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке вилучено під час обшуку, проведеного 07.02.2025 на підставі ухвали Подільського районного суду міста Києва від 08.01.2025 за місцем мешкання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- ноутбук марки «Dell» с/н 1;

- ноутбук марки «HP» с/н 0338;

- жорсткий диск марки «Transend» с/н F107090363;

- мобільний телефон марки «iPhone 14 pro», імей НОМЕР_1 ;

- документи: наказ щодо організації закупівельних процесів товариства в період воєнного стану в Україні та висновок результатів розгляду пропозицій.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4