Справа № 569/1456/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженні №0001968 від 17.10.2022 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , одруженого, працюючого у ФОП " ОСОБА_4 ", раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 та ч.1 ст. 263 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 , порушуючи порядок, встановлений ст. ст. 6, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовин і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, з корисливих мотивів, за невстановлених досудовим слідством обставин, незаконно придбав та зберігав при собі з метою збуту психотропну речовину «метамфетамін», яку 01.06.2023, близько 23 год 48 хв, перебуваючи по АДРЕСА_1 , в ході проведення оперативної закупівлі, незаконно збув ОСОБА_6 за 2000 грн у прозорому поліетиленовому сліп пакетику у формі кристалічної речовини білого кольору, яка відповідно до висновку експерта №СЕ-19/118-23/6103-НЗПРАП від 26.06.2023 є психотропною речовиною «метамфетамін», масою 0,244 г, обіг якої обмежено відповідно до списку 2 таблиці 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 , порушуючи порядок, встановлений ст. ст. 6, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовин і прекурсори», діючи повторно, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, з корисливих мотивів, за невстановлених досудовим слідством обставин, незаконно придбав та зберігав при собі з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину «PVP», яку 10.07.2023, близько 20 год 45 хв, перебуваючи по вул. Андрія Мельника, буд. 4 в м. Рівне, в ході проведення оперативної закупівлі, незаконно збув ОСОБА_7 за 500 грн у прозорому поліетиленовому сліп пакетику у вигляді порошку та грудочок білого кольору, яка відповідно до висновку експерта №СЕ-19/118-23/7982-НЗПРАП від 18.08.2023 є особливо небезпечною психотропною речовиною «PVP», масою 0,178 г, обіг якої заборонено відповідно до списку 2 таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000.

Крім того, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 , порушуючи вимоги Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів №576 від 12.10.1992, та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і вихолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, не маючи відповідного передбаченого законом дозволу на придбання та зберігання вогнепальної зброї, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, в невстановлений час, незаконно придбав гладкоствольну вогнепальну зброю самозахисту самозарядний револьвер «СКАТ-1РК» з серійним номером НОМЕР_1 калібру 9 мм Р.А. та 9 мм R, який зберігав з метою збуту до моменту проведення оперативної закупки.

21 липня 2023 року близько 17 год 40 хв ОСОБА_3 , перебуваючи по вул. Андрія Мельника, буд.4 в м. Рівне, без передбаченого законом дозволу, в ході проведення оперативної закупівлі, незаконно збув за 600 доларів США, ОСОБА_7 , гладкоствольну вогнепальну зброю самозахисту самозарядний револьвер «СКАТ-1РК» з серійним номером НОМЕР_1 калібру 9 мм Р.А. та 9 мм R, що згідно висновку експерта придатний до стрільби.

Також, ОСОБА_3 , порушуючи вимоги Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів №576 від 12.10.1992, та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і вихолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, не маючи відповідного передбаченого законом дозволу на придбання та зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, в невстановлений час, незаконно придбав короткоствольну, бойову, нарізну, вогнепальну, стрілецьку зброю пістолет «ТТ» з серійним номером НОМЕР_2 , калібру 7,62х25 мм та сім боєприпасів стрілецької вогнепальної зброї, бойові пістолетні патрони калібру 7,62х25 мм, які зберігав з метою збуту до моменту проведення оперативної закупки.

22 жовтня 2023 року близько 18 год 22 хв ОСОБА_3 , перебуваючи в м. Городок, поблизу буд.8, по вул. Червоної калини, Хмельницької області, без передбаченого законом дозволу, в ході проведення оперативної закупівлі, незаконно збув за 1000 доларів США, ОСОБА_7 , короткоствольну, бойову, нарізну, вогнепальну, стрілецьку зброю пістолет «ТТ» з серійним номером НОМЕР_2 , калібру 7,62х25 мм та сім боєприпасів стрілецької вогнепальної зброї, бойові пістолетні патрони калібру 7,62х25 мм, що згідно висновку експерта придатні до стрільби.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, які передбачені ч. 1 ст. 307 КК України - як своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу та ч. 2 ст. 307 КК України - як своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу, вчиненими повторно та ч. 1 ст. 263 КК України - як своїми умисними діями, які виразилисьу зберіганні та збуті вогнепальної зброї та боєприпасів, без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за клопотанням учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого.

Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та наслідки їх не оспорювання. Сумнівів у добровільності та істинності їх позиції у суду немає. Крім того суд роз`яснив, що учасники судового розгляду будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які в судовому засіданні не досліджувались, і які ніким не оспорюються.

ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих правопорушеннь визнав повністю, щиро покаявся, кваліфікацію правопорушень не оспорював та підтвердив факт, що придбав та зберігав при собі з метою збуту психотропну речовину «метамфетамін», яку 01.06.2023, близько 23 год 40 хв, перебуваючи по АДРЕСА_1 , в ході проведення оперативної закупівлі, збув ОСОБА_6 за 2000 грн у прозорому поліетиленовому сліп пакетику. Також придбав та зберігав при собі з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину «PVP», яку 10.07.2023, близько 20 год 45 хв, перебуваючи по вул. Андрія Мельника, буд. 4 в м. Рівне, в ході проведення оперативної закупівлі, збув ОСОБА_7 за 500 грн у прозорому поліетиленовому сліп пакетику.

Крім того, незаконно придбав гладкоствольну вогнепальну зброю самозахисту самозарядний револьвер «СКАТ-1РК» калібру 9 мм Р.А. та 9 мм R, який зберігав з метою збуту до моменту проведення оперативної закупки.

21 липня 2023 року близько 17 год 40 хв він перебував по вул. Андрія Мельника, буд. 4 в м. Рівне, без відповідного на те дозволу, в ході проведення оперативної закупівлі, незаконно збув за 600 доларів США, ОСОБА_7 , гладкоствольну вогнепальну зброю самозахисту самозарядний револьвер «СКАТ-1РК» калібру 9 мм Р.А. та 9 мм R.

Також, без відповідного дозволу на придбання та зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів, придбав короткоствольну, бойову, нарізну, вогнепальну, стрілецьку зброю пістолет «ТТ» калібру 7,62х25 мм та сім боєприпасів стрілецької вогнепальної зброї, бойові пістолетні патрони калібру 7,62х25 мм, які зберігав з метою збуту до моменту проведення оперативної закупки.

22 жовтня 2023 року близько 18 год 22 хв перебуваючи в м. Городок, поблизу буд.8, по вул. Червоної калини, Хмельницької області, без передбаченого законом дозволу, в ході проведення оперативної закупівлі, він збув за 1000 доларів США, ОСОБА_7 вказаний пістолет «ТТ». Просить суд суворо його не карати оскільки шкодує про свої вчинки, має на своєму утриманні батьків похилого віку, дружину та двох неповнолітніх дітей.

Постановою старшого слідчого Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 від 14.08.2023 визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження револьвер «СКАТ-1РК», який разом з першопочатковою упаковкою вміщено до сейф пакету «Україна МВС Експертна служба» №2182215 та пакет чорного кольору з рушником рожевого кольору, які поміщено до паперового конверту клапан якого заклеєно, на якому зроблений роз`яснювальний напис -, підпис учасників та зроблено відтиск печатки «УСР в Рівненській області ДСР НПУ «Для покетів». Вказані речові докази передано на відповідальне зберігання до кімнати речових доказів Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області по квитанції № 59 (555) (т. 1 а.к.п. 124-125).

Постановою слідчого Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 від 02.11.2023 визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження 7 предметів ззовні схожих на патрони, які є боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї, бойові пістолетні патрони калібру 7,62х25 мм, які разом з магазином та першопочатковою упаковкою вміщено до сейф пакету «Україна МВС Експертна служба» №2749463. Вказані речові докази передано на відповідальне зберігання до кімнати речових доказів Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області по квитанції № 85 (т. 1 а.к.п. 212-213).

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 25.10.2023 накладено арешт на вилучені в ході проведення 23.10.2023 обшуку у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , де фактично проживає громадянин ОСОБА_3 : мобільний телефон марки «Emui SNE-LX1», ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 з а/н НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , купюру номіналом 100 доларів США MG29914307B.

Встановлено заборону власнику ОСОБА_3 та будь-якій іншій особі користуватися та розпоряджатися зазначеним майном до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні. Передано мобільний телефон марки «Emui SNE-LX1», ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 з а/н НОМЕР_5 , НОМЕР_6 до камери зберігання речових доказів Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області.

Купюру номіналом 100 доларів США MG29914307B передано на зберігання відділенню ПАТ КБ «ПриватБанк», що за адресою: м. Рівне, вул. А. Грушевського, 42А (т. 1 а.к.п. 216).

Постановою слідчого Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 від 26.10.2023 визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження коротокоствольну, бойову, нарізну, вогнепальну, стрілецьку зброю пістолет «ТТ» з серійним номером НОМЕР_2 , калібру 7,62х25 мм та 7 боєприпасів стрілецької вогнепальної зброї, бойові пістолетні патрони калібру 7,62х25 мм, які разом з першопочатковою упаковкою вміщено до сейф пакету «Україна МВС Експертна служба» №2182181. Вказані речові докази передано на відповідальне зберігання до кімнати речових доказів Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області по квитанції № 80 (т. 1 а.к.п. 256-257).

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 27.10.2023 накладено арешт на вилучені в ході проведення 25.10.2023 обшуку у приміщенні квартири АДРЕСА_4 , де фактично проживає громадянин ОСОБА_9 , 6 купюр номіналом 100 доларів США (600 доларів США): PF21153484L, МК70917205С, LB89150382V, LK05695997D, PF47803108F, PJ34003013B.

Встановлено заборону власнику ОСОБА_9 та будь-якій іншій особі користуватися та розпоряджатися зазначеним майном до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Грошові кошти: 600 доларів США (PF21153484L, МК70917205С, LB89150382V, LK05695997D, PF47803108F, PJ34003013B) передано на зберігання відділенню ПАТ КБ «ПриватБанк», що за адресою: м. Рівне, вул. А. Грушевського, 42А (т. 1 а.к.п. 313).

Постановою слідчого Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 від 07.11.2023 визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження психотропну речовину «метамфетамін», маою 0,244 г, яку вкладено в пакет з прозорого поліменрного матеріалу та разом з першопочатковою упаковкою вміщено до сейф пакету «Україна МВС Експертна служба» №5364707, особливо небезпечну пситхотропну речовину «PVP», масою0,178 г, яку вкладено в пакетик з прозорого полімерного матеріалу та разом з першопочатковою упаковкою вміщено до сейф пакету «Україна МВС Експертна служба» №5363912, мобільний телефон марки «Huawei Emui SNE-LX1», який поміщено до пакету НПУ KIV 1144034. Вказані речові докази передано на відповідальне зберігання до кімнати речових доказів Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області по квитанції №№ 682 (512), 730 (1685) (т. 2 а.к.п. 7-9).

Постановою слідчого Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 від 07.12.2023 визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження 700 (сімсот) доларів США, а саме: купюру номіналом 100 доларів США MG29914307B, яку поміщено до сейф пакету НПУ KIV1117000, 6 купюр номіналом 100 доларів США: PF21153484L, МК70917205С, LB89150382V, LK05695997D, PF47803108F, PJ34003013B, які поміщено до сейф пакету НПУ KIV1116938. Вказані речові докази передано на зберігання відділенню ПАТ КБ «ПриватБанк», що за адресою: м. Рівне, вул. А. Грушевського, 42А (т. 2 а.к.т.10-11).

Згідно з ч.1 ст. 22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст. 22 КПК сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 22 КПК встановлено, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Статтею 62 Конституції України гарантовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначені права і свободи мають своє відображення у загальних засадах кримінального провадження, а саме у презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка відповідно до ст. 17 ч. 1 КПК України полягає у тому, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.

Виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Таким чином, за результатами судового розгляду, суд дійшов висновку, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 мали місце, вони містять склад кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 та ч. 1 ст. 263 КК України, і останній у їх вчиненні винен.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує, що вказані правопорушення відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів.

Що стосується особи обвинуваченого, то суд враховує, що він має постійне місце проживання, де характеризується виключно позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні батьків похилого віку, які потребують стороннього догляду, оскільки мати має гіпертонічну хворобу, а батько являється практично незрячим, інших дітей, які б доглядали батьків немають, що підтверджується відповідними медичними епікрізами, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався. Також ОСОБА_3 має на своєму утриманні двох неповнолітніх дітей 2009 та 2012 року народження, офіційно працевлаштований, надає волонтерську допомогу ЗСУ. Крім того, обвинувачений в судовому засіданні вибачився та шкодує за вчинене ним діяння.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих обставин суд не встановив.

Витрати на залучення експертів становлять 10 516 гривень.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2013 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Як слідує з п. 3 даної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину його обставини його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчиненого групою осіб і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Статтею 17 Закону України від 23.02.2016 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справи суди застосовують Конвенцію та практику суду, як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, так і в справі «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005, Європейський суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» п. 38 рішення від 16.10.2008 ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий тягар для особи».

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до ст. 69 КК України за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може за особливо тяжкий, тяжкий злочин або злочин середньої тяжкості призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Як встановлено в ході судового розгляду, обвинувачений щиро покаявся у вчиненому діянні, активно сприяв розслідуванню даних кримінальних правопорушень та враховуючи дані про особу обвинуваченого, що він має на утриманні двох малолітніх дітей, батьків похилого віку, які потребують стороннього догляду, офіційно працевлаштований, є волонтером та надає допомогу ЗСУ, раніше не судимий, за час перебування під цілодобовим домашнім арештом його умови не порушував, з 2023 року, жодних кримінальних правопорушень не вчиняв, до адміністративної відповідальності також не притягувався, а обтяжуючих обставин не встановлено, то суд приходить до переконання про призначення обвинуваченому основного покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України.

Згідно Постанови Верховного Суду від 18.09.2019 - каяттям є негативно забарвлене почуття, що поєднує в собі співчуття або жаль з приводу свого вчинку і почуття провини за його наслідки.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Обвинувачений щиро покаявся з приводу вчиненого як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду, висловив жаль з приводу вчиненого, і вказав, що в подальшому більш таких протиправних діянь вчиняти не буде.

Водночас при призначенні покарання суд враховує всі інші фактори, що мають місце як у момент вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, так і після нього. Ці фактори мають стати показником позитивних чи негативних тенденцій виправлення винного, зниження його рівня деліктоздатності й засвідчити своєрідний процес декриміналізації ОСОБА_3 , тобто буде підставою призначення менш суворого покарання, ніж передбачено законом.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступені тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування того чи іншого покарання

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК України тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушеннь, обставини їх вчинення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, а обтяжуючих обставин не встановлено, то суд прийшов до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_3 має бути призначене покарання без ізоляції від суспільства у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком, оскільки саме такий вид покарання є адекватний характеру вчинення ним кримінально-караних дій, і буде необхідний й достатній для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Суд також вважає, що таке покарання відповідатиме тяжкості правопорушеннь, та не буде становити «особистий надмірний тягар для обвинуваченого та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства вимогам захисту основоположних прав особи". За цих же обставин, суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання більш м`якого, ніж передбачено законом. Крім того, призначене покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, і воно випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположених свобод» 1950 року.

Призначаючи вищевказане покарання ОСОБА_3 , суд виходить з принципу справедливості і вважає, що такий менш суворий вид покарання буде достатній для виправлення останнього та попередження скоєння ним нових правопорушеннь.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним та призначити покарання у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених:

за ч. 1 ст. 307 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 307 КК України із врахуванням ст. 69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна;

за ч.1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України визначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 починається з часу проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів у сумі 10516 грн.

Речові докази, а саме: револьвер "СКАТ-1РК", який разом з першопочатковою упаковкою поміщено до сейф-пакету "Україна МВС Експертна служба "№ 2182215, квитанція № 59 (555) від 14.08.2023, 7 предметів ззовні схожих на патрони, бойові пістолетні патрони калібру 7,62х25 мм, які разом з магазином та першопочатковою упаковкою поміщені до сеф-пакету "Україна МВС Експертна служба" № 2749463, квитанція № 85 від 03.11.2023, короткоствольну, бойову, нарізну, вогнепальну, стрілецьку зброю - пістолет " ТТ" з серійним номером НОМЕР_2 , калібру 7,62х25 мм, 7 боєприпасів стрілецької вогнепальної зброї, бойові пістолетні патрони калібру 7,62х25 мм, які разом з першопочатковою упаковкою поміщено до сейф пакету " Україна МВС Експертна служба" № 2182181, квитанція № 80 від 26.10.2023, психотропну речовину " метамфетамін" масою 0,244 г, яку поміщено разом з першопочатковою упаковкою в спеціальний сейф-пакет " Україна МВС Експертна служба" №5364707, особливо небезпечну психотропну речовину "РVP", масою 0,178 г, яку поміщено разом з першопочатковою упаковкою в спеціальний сейф-пакет "Україна МВС Експертна служба" №5363912, квитанція № 730 (1685) від 07.12.2023 - після набрання вироком законної сили - знищити, а грошові кошти після набрання вироком законної сили в сумі 600 доларів США та 100 доларів США, які поміщені до сейф-пакету НПУ КІV 1116938 і знаходяться на зберіганні у відділенні ПАТ КБ "Приватбанк", за адресою м. Рівне, вул. Грушевського, 42А згідно акту прийому-передачі на зберігання 20231208СОР008 від 08.12.2023 повернути відповідно ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , мобільний телефон марки "Huawei Emui SNE LX 1" ІМЕІ 1: НОМЕР_3 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_4 з а/н НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_3 .

Скасувати арешти накладені ухвалами слідчого судді Рівненського міського суду від 25.10.2023 на мобільний телефон марки " Huawei Emui SNE LX 1" ІМЕІ 1: НОМЕР_3 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_4 з а/н НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , купюру номіналом 100 доларів США та від 27.10.2023 на 6 купюр номіналом по 100 доларів США.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили, якщо інше не передбачене цим Кодексом після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для всіх фізичних чи юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя -