Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/1479/24
Провадження № 1-кп/475/118/25
У Х В А Л А

11.02.2025смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора . ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4 ,

особи, яка вчинила діяння ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітнього- ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.Доманівка клопотання прокурора -начальника Доманівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000060 від 11.12.2024 відносно особи, яка не досягла віку з якого настає кримінальна відповідальність:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. с. Фрунзе, Доманівського району Миколаївської області , громадянин України, учень 8 Б класу ліцею "Успіх" Доманівської селищної ради, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ,

за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10.12.2024 близько 12 години, неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував в навчальному класі ліцею "Успіх" Доманівської селищної ради ,який розташований в с.Доманівка, вул.Центральна,85, Вознесенського району Миколаївської області, на уроці фізики, де позаду за ним знаходилася неповнолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та на грунті раптово виниклих неприязних відносин між ними виник конфлікт..

У ході даного конфлікту , у неповнолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник протиправний умисел , направлений на спричинення тілесних ушкоджень неповнолітній ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесних ушкоджень, неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тримаючи в руці канцелярський ніж, взяв неповнолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ліву руку та утримуючи таким чином, провів лезом канцелярського ножа по тильній поверхні лівої кисті неповнолітньої ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В результаті протиправних дій неповнолітнього ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_7 спричинено легке тілесне ушкодження у вигляді різаної рани тильної поверхні лівої кисті.

Своїми діями неповнолітній ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_5 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_6 терміном на 1 рік та обмеження його дозвілля щоденно з 21год. до 06.00 год наступної доби протягом року, а саме: відвідувати заклади відпочинку, розважальні заклади, а також залишати постійне місце проживання у зазначений час доби. Саме такий вид примусових заходів виховного характеру , на думку прокурора, є достатнім та необхідним для попередження вчинення неповнолітнім нового кримінального правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_5 свою вину у вчиненні суспільно- небезпечного діяння визнав і пояснив, що 10 грудня 2024р. він перебував на уроці фізики разом із ОСОБА_8 кінці уроку, коли вчитель надав час займатися своїми справами, він повернувся обличчям до ОСОБА_9 , яка сиділа позаду, та спілкувався з нею, з приводу предметів, які знаходилися у них в шкільних пеналах. У шкільному пеналі сусідки Софії виявився канцелярський ніж, який ОСОБА_10 взяв до рук і спробував порізати лист бумаги. Потім ОСОБА_11 підставила руку і попросила провести ножем по її руці, що ОСОБА_10 і зробив. Перший раз , провівши ножем по руці, жодних слідів не залишилося. ОСОБА_11 попросила ще раз провести ножем по її руці і ОСОБА_10 ще раз це зробив. Після того, як ОСОБА_10 провів ножем по руці ще раз, на руці Софії з"явився поріз, відкрилася рана. Вони разом спробували зупинити кров, а потім звернулися до шкільної медсестри. Рану обробили та заклеїли лейкопластирем. За свій вчинок ОСОБА_10 вибачився перед

ОСОБА_12 вчиненому кається, розуміє, що поступив неправильно.

Потерпіла ОСОБА_7 та її законний представник ОСОБА_13 в судове засідання не з"явилися., надали суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі. Не заперечують проти задоволення клопотання прокурора.

Допитана в судовому засіданні законний представник особи, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, ОСОБА_6 пояснила, що про вчинений проступок сина їй стало відомо від працівників поліції. Поспілкувавшись із сином, вона вважажє, що про свій вчинок син щиро кається, зрозумів, що вчинив неправильно. Не заперечує про передачу їй під нагляд сина, але просить зменшити час обмеження дозвілля з 22 год. до 06 год наступної доби посилаючись на те, що син ходить до бабусі із дідусем і допомагає їм по домогосподарству, на що витрачається багато часу і тому додому може повернутися трохи пізніше, ніж буде визначено рішенням суду.

Захисник особи, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти застосування до ОСОБА_5 примусових заходів виховного характеру, але просила зменшити обмеження дозвілля, визначивши час обмеження з 22.00 год до 06 год наступної доби, що буде відповідати інтересам неповнолітнього ОСОБА_14 , який намагається приділяти час для дідуся із бабусею і допомагає їм по господарству, на що витрачає певний час.

Факт вчинення неповнолітнім ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки ч. 1 ст. 125 КК України, крім його пояснень . в судовому засіданні , також підтверджується дослідженими письмовими доказами, а саме:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.12.2024р., відповідно до якого ОСОБА_13 повідомила про спричинення тілесних ушкоджень донькі ОСОБА_7 ;

-протоколом огляду місця події від 10.12.2024р. , з фотозображеннями, яким зафіксований огляд місця вчинення проступку;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 16 .12.2024, з фотозображеннями, згідно якого ОСОБА_11 в присутності законного представника ОСОБА_15 та педагога ОСОБА_16 показала на місті обставини спричинення їй тілесного ушкодження;

-висновком експерта судово-медичної експертизи № 403 від 12.12.2024р., згідно якого у ОСОБА_7 виявлена різана рана тильної поверхні лівої кісті. Дане тілесне ушкодження могло утворитися 10.12.2024 при обставинах на які вказує потерпіла і відноситься до категорії легких.

Оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому суспільно- небезпечного діяння, в якому вбачаються ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, а саме умисному тілесному ушкодженню,завданому потерпілій ОСОБА_7 , доведена повністю.

Вирішуючи клопотання , суд прийшов до висновку про необхідність застосування до останнього примусових заходів виховного характеру, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини, суди ухвалюють рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом як найкращого забезпечення інтересів дитини.

За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього. Тому, відповідно до ч. 2 ст. 484 КПК України кримінальне провадження щодо неповнолітнього має здійснюватись в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим і психологічним особливостям.

Так, відповідно до ст. 22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося 16 років.

Згідно свідоцтва про народження та паспорту ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на час вчинення суспільно небезпечного діяння- 10.12..2024, останній не досяг шістнадцятидцятирічного віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, що виключає його кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною цього кодексу.

Згідно з п.2, 3 ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд батьків та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього.

Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Відповідно до змісту п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог щодо поведінки неповнолітнього (п. 2 ч. 2ст. 105 КК) слід розуміти як: обмеження перебування поза домівкою в певний час доби; заборону відвідувати певні місця, змінювати без згоди органу, який здійснює за ним нагляд, місце проживання, навчання чи роботи, виїжджати в іншу місцевість;покладення обов`язку продовжити навчання, пройти курс лікування (за наявності хворобливого потягу до спиртного або в разі вживання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів); тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 КК України суд у кожному випадку встановлює конкретний строк, протягом якого органи, що здійснюють контроль та нагляд за поведінкою неповнолітнього, повинні приділяти особливі вимоги щодо неї, а неповнолітній зобов`язаний їх дотримувати.

З урахуванням даних про особу неповнолітнього та характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, суд визначає, які види дозвілля слід обмежити, а які - заборонити, або які обов`язки покласти на неповнолітнього і на який саме термін, який не може перевищувати досягнення особою повноліття.

При вирішенні питання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_5 примусових заходів виховного характеру та їх строку, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого суспільно-небезпечного діяння, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, особу неповнолітнього, який за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, його вік, стан здоров`я, зокрема, те, що останній на обліку у лікарів педіатра, нарколога та психіатра не знаходиться, не належить до категорії людей з обмеженими можливостями, має середній рівень розвитку, умови життя та виховання останнього, який проживає з батьками в належних житлово-побутових умовах.

Враховуючи умови життя та виховання неповнолітнього ОСОБА_5 , його характеристику за місцем проживання та навчання, відношення до наслідків вчинення суспільно небезпечного діяння, суд приходить до висновку, що відносно нього доцільно застосувати примусовий захід виховного характеру, передбачений п.2 ч.2 ст.105 КК України у виді обмеження дозвілля та п.3 у виді передачі під нагляд матері строком на 1 рік , що є достатнім з огляду на характер вчиненого суспільно- небезпечного діяння та сукупність обставин, встановлених судом.

Застосовуючи примусовий захід виховного характеру у виді обмеження дозвілля суд вважає за необхідне встановити особливі вимоги до поведінки неповнолітнього ОСОБА_5 , а саме : в період часу з 22 год. до 06-00 год.наступної доби не залишати місце постійного проживання, розташованого за адресою АДРЕСА_1 та відвідувати заклади відпочинку, розважальні заклади.

При визначенні часу обмеження дозвілля, суд враховує клопотання неповнолітнього та його законного представника зменшити час обмежень, враховуючи, що ОСОБА_10 допомагає по домогосподарству бабусі та дідусеві, які в силу віку потребують допомоги.

Речові докази відсутні.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 22, 97,105 КК України, ст.ст.100, 370, 371, 372, 376, 395, 498,500,501, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні -начальника Доманівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітньої особи, яка не досягла віку кримінальної відповідальності ОСОБА_5 за суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України- задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( за її згодою) та у виді обмеження дозвілля, а саме: щоденно не відвідувати заклади відпочинку, розважальні заклади, а також не залишати місце постійного проживання , розташованого за адресою АДРЕСА_1 - в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби .

Строк примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_5 встановити 1 (один) рік..

Початок тривалості примусового заходу виховного характеру рахувати з дня набрання чинності даної ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

СуддяОСОБА_1