Провадження № 1-кс/712/6106/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі у режимі відеоконференції адвоката ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про зняття арешту із майна в кримінальному провадженні № 0000407 від 14.09.2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_4 , який дії в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 19.09.2024 року у справі №699/1513/24, а саме: з грошових коштів на банківському рахунку НОМЕР_1 , відкритому ОСОБА_3 ( НОМЕР_2 ) в АТ «Райффайзен Банк Аваль». Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, адвокат вказує, що арешт було накладено безпідставно, необґрунтовано, також посилається на те, що в застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження минула потреба, досудове розслідування триває понад 2 місяці, власнику рахунку підозра не була пред`явлена, допит його в якості свідка не проведено.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив задовольнити, з підстав, вказаних у ньому.

Прокурор ОСОБА_5 просила відмовити у задоволенні клопотання, з огляду на те, що досудове розслідування триває, встановлюються обставини вчинення кримінального правопорушення, надала висновок Державної служби фінансового моніторингу від 30.09.2024 року, з якого вбачається несанкціоновані перекази грошових коштів з рахунків потерпілого ФОП через рахункі клієнтів АТ «Універсал Банк» на рахунок клієнта АТ «Райффайзен Банк» НОМЕР_1 ОСОБА_3 . Надходження по рахунку клієнта за 9 днів у 8,15 разів перевищили заявлену суму та склали 2 934 410,60 грн., що стало підставою для зупинення видаткових операцій по даному рахунку.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000407 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого ухвалою слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 19.09.2024 року у справі №699/1513/24 накладено арешт на грошові кошти на банківському рахунку НОМЕР_1 , відкритому ОСОБА_3 ( НОМЕР_2 ) в АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 19.09.2024 року у справі №699/1513/24 підставою для накладення арешту послугувало те, що розрахункові рахунки, є предметом кримінального правопорушення, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також з метою відшкодування шкоди, заданої потерпілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Частиною 5 статті 9 КПК України, передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Так, слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування в кримінальному провадженні наразі триває, доводи клопотання не містять належного обґрунтування, яке б дало слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на майно, яке є предметом розгляду вказаного клопотання, на теперішній час відпала.

На підставі викладеного слідчий суддя вважає, що особою, яка звернулась із клопотанням, на даній стадії провадження не доведено, що арешт накладено необґрунтовано чи в застосуванні такого заходу забезпечення відпала потреба, з чим закон пов`язує можливість скасування арешту майна, а відтак в задоволенні клопотання слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про зняття арешту із майна в кримінальному провадженні № 0000407 від 14.09.2024 року відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1