провадження № 1-кс/294/563/24
справа № 294/2262/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року м. Чуднів

Слідчий суддя Чуднівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №5 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , про продовження у кримінальному провадженні №0000297 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Відділення поліції №5 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження у кримінальному провадженні №0000297 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 , будучи згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.10.2023 № 311 призваним за мобілізацією та зарахованим до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст. 11, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 24.10.2024 близько 23 год 00 хв, вживши спиртні напої, перебуваючи за місцем свого проживання у житловому будинку АДРЕСА_1 , вирішив піти до будинку громадянина ОСОБА_8 , який проживає по АДРЕСА_2 цього ж населеного пункту, для того щоб відшукати алкогольні напої для подальшого їх вживання.

24.10.2024 після 23 год. 00 хв. ОСОБА_5 підійшов до будинковолодіння ОСОБА_8 , після чого проник до належного останньому гаражного приміщення, в якому, знайшовши молоток з дерев`яним руків`ям, взяв його до рук та пішов з ним до житлового будинку ОСОБА_8 .

Проникнувши до будинку ОСОБА_8 через квартирку у вікні та побачивши, що останній спить на ліжку в одній із кімнат, ОСОБА_5 знайшов електролічильник та з метою його вимкнення відкрутив пробки, однак під час цього ОСОБА_8 прокинувся та запитав хто перебуває в житловому будинку. У цей час в ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в житловому будинку за вказаною вище адресою, 24.10.2024 ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс ОСОБА_8 два удари молотком по голові в момент, коли останній намагався встати з ліжка. Після завданих ударів ОСОБА_8 намагався підвестись, однак ОСОБА_5 повторно молотком наніс останньому ще один удар по голові, від якого ОСОБА_8 втратив свідомість та залишився лежати на ліжку, після чого ОСОБА_5 припинив свою злочинну діяльність та вийшовши з будинку ОСОБА_8 та повернувся до себе додому.

У результаті протиправних дій ОСОБА_5 , що виразились в умисному нанесенні ОСОБА_8 трьох ударів молотком по голові, ОСОБА_5 спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в умисному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та карається позбавленням волі на строк від 5 до 8 років.

За даним фактом 25.10.2024 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000297 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

27.10.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

29.10.2024 ОСОБА_8 , знаходячись на стаціонарному лікуванні у КП «Лікарня № 2 ім. В.П. Павлусенка» Житомирської міської ради, помер.

28.10.2024 ухвалою слідчого судді Житомирського районного суду Житомирської області № 294/1985/24 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 27.12.2024 (включно).

На даний час ризики, передбачені ч.1 п.1, 3, 5 ст. 177 КПК, які враховувались при обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу, не зменшились та продовжують мати місце, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду з метою уникнення покарання за вчинення кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання із зазначених у ньому підстав. Додатково зазначив, що у зв`язку зі смертю потерпілого ОСОБА_8 на даний час у кримінальному провадженні вирішується питання про перекваліфікацію дій підозрюваного з ч. 1 на ч. 2 ст. 121 КК України, що є тяжчим злочином. Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 27.01.2025, так як завершити досудове розслідування до спливу двохмісячного строку не представляється можливим, оскільки необхідно отримати висновки судової психіатричної, судової дактилоскопічної, судових імунологічних, судових цитологічних, судової медичної, судової молекулярно-генетичної експертиз, виконання яких дотепер триває в експертних установах,привести у відповідність матеріали проведених слідчих (розшукових) та процесуальних дій, у тому числі документів, що стали підставою для їх проведення; провести інші додаткові необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії.

Підозрюваний та його захисник щодозадоволення клопотання слідчого заперечили. Додатково зазначили, що підозрюваний ОСОБА_5 являється військовослужбовцем Збройних сил України, був поранений, вказана обставина наклала негативний відбиток на його моральний стан. Просили обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме: домашній арешт.

Слідчий суддя вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

ОСОБА_5 є підозрюваним у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000297 від 25.10.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

За змістом ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчим та прокурором у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Так, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 3 ст. 197 КПК України).

При цьому, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч. 3 ст. 199 КПК України).

На думку слідчого судді, про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 та про його можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Надаючи оцінку наведеним доказам про обґрунтованість підозри, слідчий суддя зважає на вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського судуз правлюдини,згідно з якою, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування сукупністю доказів, долучених до клопотання. Окрім цього сторона захисту беззаперечними доказами не спростовує питання обґрунтованості підозри, пред`явленої ОСОБА_5 .

При цьому, необхідно відзначити, що на даному етапі кримінального провадження стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку.

Відтак, слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження. Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Слідчий суддя вважає, що окрім наявної обґрунтованої підозри, на даний час ризики, які встановлені в ухвалах слідчого судді Житомирського районного суду Житомирської області про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу та продовженні його строку, продовжують існувати і надалі та їх обсяг не зменшився, що виправдовує подальше тримання ОСОБА_5 в ДУ «Житомирська установа виконання покарань № 8».

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого суспільно небезпечного діяння, за яке визначено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Крім того, на даний час у зв`язку зі смертю потерпілого ОСОБА_8 органом досудового розслідування вирішується питання про перекваліфікацію дій підозрюваного за більш тяжкою статтею.

Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Відтак, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, заявлений під час застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу та продовженні його строку, не зменшився та усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину і розмір покарання, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 до цього часу являється військовослужбовцем та може бути відряджений до інших військових частин або бути переведеним до іншої військової частини, залучатись до виконання бойових завдань, що буде перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема унеможливлюватиме проведення слідчих дій з підозрюваним, ознайомлювати його з матеріалами кримінального провадження, проводити подальший судовий розгляд.

Також слідчий суддя вважає, що продовжує існувати ризик того, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, а з огляду на те, що згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження, на думку слідчого судді підозрюваний може чинити відповідний психологічний тиск, погрожувати фізичною розправою, а також схиляти свідків до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні.

Відтак, слідчий суддя встановив, що на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про необхідність продовження ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді утримання останнього в ДУ «Житомирська установа виконання покарань № 8»в межах строку досудового розслідування, тобто до 27.01.2025 включно.

Згідно з вимогами ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Слідчий суддя вважає, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні слідчого, є достатньо обґрунтованими, слідчий та прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довів, що обмеження права підозрюваного на свободу є виправданим.

Таке продовження строку запобіжного заходу необхідне для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. При цьому, запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та є пропорційним меті та завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. 177, 184, 197, 198, 199, 205, 309, 369-372, 508, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 5 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 34 (тридцять чотири) дні, в межах строку досудового розслідування, тобто до 27.01.2025 включно.

Строк дії ухвали суду щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 25.12.2024.

На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України не визначати.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 , прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення - ДУ «Житомирська установа виконання покарань № 8».

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали, яка підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 26.12.2024 о 08 год. 15 хв.

Суддя: ОСОБА_9