Справа № 946/2501/25
Провадження № 1-кс/946/776/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2025 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали заяви ОСОБА_2 про відвід старшого слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001204 від 07.09.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 384 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

08.04.2025 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про відвід старшого слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001204 від 07.09.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 384 КК України.

08.04.2025 року вказана заява в порядку ст. 35 КПК України розподілена і передана до розгляду слідчому судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали заяви, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Так, у заяві ОСОБА_4 просить відвести старшого слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001204 від 07.09.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 384 КК України, в рамках якого вона має процесуальний статус підозрюваної.

Разом з тим, в провадженні судді Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1 перебувала цивільна справа №946/2242/22 (провадження №2/946/2408/22) за позовом ОСОБА_5 до Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, яка була розглянута 08 червня 2022 року та позовні вимоги були задоволені. В межах вказаної цивільної справи ОСОБА_2 була допитана у якості свідка, покази якої були враховані судом під час прийняття рішення по суті справи.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно до ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язанні заявити самовідвід.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006р. №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Також слідчий суддя звертає увагу на положення ч. 5 ст. 9 КПК, якими визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. ст. 1, 8, 9 КПК, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» є джерелом права для України, в своєму рішенні у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (заява №33949/02) зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38) (п. 49).

Стосовно об`єктивного критерію в цьому ж рішенні далі Суд зазначив, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45) (п. 53).

Таким чином, на думку Європейського суду з прав людини, наявність об`єктивно обґрунтованих сумнівів у безсторонності судді, навіть без наявності ознак, які б вказували на прояв особистої упередженості з боку судді, все одно свідчить про недодержання судом принципу безсторонності за об`єктивним критерієм та призводить до порушення п. 1 ст. 6 Конвенції.

Як встановлено слідчим суддею, в рамках кримінального провадження № 0001204 від 07.09.2024 року, ОСОБА_2 підозрюється, зокрема, у наданні суду завідомо неправдивого показання свідка, поєднане з обвинуваченням у тяжкому злочині, вчинені з корисливих мотивів.

Як було встановлено, ОСОБА_2 була допитана у якості свідка по цивільній справі №946/2242/22 (провадження №2/946/2408/22) за позовом ОСОБА_5 до Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, яка перебувала в провадженні судді Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1 .

Таким чином, та обставина, що заява про відвід слідчого знаходиться на розгляді у слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 та суть кримінального провадження, де ОСОБА_2 має статус підозрюваної стосується, зокрема, спростування обставин, встановлених під час розгляду цивільної справи, яка перебувала в провадженні судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 може за об`єктивним критерієм викликати недовіру не тільки у заявника, а й у стороннього спостерігача, а тому зазначена практика Європейського суду з прав людини має бути застосована у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене та з метою недопущення сумніву, щодо об`єктивного та неупередженого розгляду вищевказаної скарги, слідчий суддя дійшов висновку про те, що під час розгляду даної заяви слідчим суддею ОСОБА_1 у сторонніх спостерігачів та учасників кримінального провадження є об`єктивно обґрунтовані підстави вважати, що зазначені обставини можуть позначитися на безсторонності слідчого судді ОСОБА_1 , і вказане є об`єктивним критерієм недотримання безсторонності суду, що є порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та безумовно підриває довіру, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Таким чином, є доцільним задовольнити заявлений самовідвід слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.35, 75-82 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву від 08.04.2025 року слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 про самовідвід задовольнити.

Прийняти самовідвід слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Справу № 946/2501/25 (провадження № 1-кс/946/776/25) за заявою ОСОБА_2 про відвід старшого слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001204 від 07.09.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 384 КК України, направити до канцелярії суду з кримінальних справ Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області для визначення іншого слідчого судді відповідно до вимог ст. 35 КПК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1