Справа № 186/747/23
Провадження № 1-кп/0186/76/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м.Шахтарське

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000155 від 10 квітня 2023 року, по обвинуваченню :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Росішки, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого гірничим робітником в ШУ «Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 (приймає участь у відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2024 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, та строк дії ухвали закінчується 17 лютого 2025 року. З огляду на те, що розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не закінчено, з метою виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків виникла необхідність у продовженні запобіжного заходу. Підставою для продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор вважає наявність ризиків, заявлених на момент обрання запобіжного заходу, які полягають у тому, що ОСОБА_3 може переховуватись від суду.

Даний ризик прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, та цинізм і суспільно-небезпечні наслідки даного кримінального правопорушення, що дає підстави вважати, що обвинувачений усвідомлюючи невідворотність покарання та з метою його уникнення може переховуватись від суду.

Також прокурор прохає взяти до уваги, що на території України введено воєнний стан через агресію російської федерації проти України, який обмежує можливості виконання правоохоронними органами своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 підтримала клопотання прокурора та прохала його задовольнити. Крім того представник потерпілої прохала суд звернути увагу на те, що обвинувачений раніше притягувався до відповідальності за вчинення адміністративних та кримінальних правопорушень, наслідки яких з кожним разом ставали все тяжчими. Крім того протягом чотирьох місяців суд не може продовжити розгляд даного провадження у зв`язку з неявкою в судові засіданні захисника обвинуваченого, що є, на її думку, погодженою лінією поведінки обвинуваченого із його захисником, що може свідчити про можливість останнього переховуватися від суду, при застосуванні відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора та прохав суд у його задоволенні відмовити. Він зазначив, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Клопотання про продовження міри запобіжного заходу відносно обвинуваченого є однотипними та прокурором в них змінюється лише дата написання. Прохав суд застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, так як останній має міцні соціальні зв`язки.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та додані матеріали, оцінивши в сукупності обставини, передбачені ст.ст.177,178 КПК України, суд приходить до таких висновків.

Згідно із ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17 лютого 2025 року включно.

На теперішній час судове провадження відносно ОСОБА_3 не завершено, перебуває на стадії судового розгляду.

Розглядаючи клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.ст. 199, 331 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими.

Доводи захисника ОСОБА_5 про недоведеність ризиків не заслуговують на увагу, оскільки сукупність даних про тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується останній, та стадію розгляду кримінального провадження, з урахуванням оголошеного на території України воєнного стану, беззаперечно доводить їх існування.

Твердження захисту про наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків суд також вважає необґрунтованими, з огляду на те, що ці обставини не були стримуючим фактором його належної поведінки.

Так, суд вважає, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, при цьому враховується тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, та обставини інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наслідки якого призвели до смерті потерпілого, а також особу обвинуваченого, який неодружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із спричиненням тілесних ушкоджень (в силу ст.89 КК України, на час розгляду клопотання - не судимий).

Окрім того, ризик переховування від суду об`єктивно збільшується з урахуванням введення в Україні воєнного стану, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, судом встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, а тому для його запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку.

Наявний наведений ризик є дійсним та триваючим, і він виключає на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого альтернативних запобіжних заходів, враховуючи вищезазначене, тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, суворість покарання за кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що є достатньо підстав для продовження останньому саме виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, не забезпечать виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і його належну поведінку.

Розмір застави відповідно до ч.3 ст.183 КПК України не визначається, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст.ст.331, 177-178, 183, 199, 350, 369-372 КПК України, суд

П о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк тримання ОСОБА_3 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, під вартою на строк 60 днів до 17 квітня 2025 року включно.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» для відома та виконання, а також вручити прокурору та обвинуваченому.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1