Справа № 159/3294/21
Провадження № 1-кс/159/571/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_6 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3 , на рішення старшого слідчого СВ Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000161 від 28.02.2019 про відмову у визнанні потерпілим та бездіяльність прокурора Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

у с т а н о в и в:

18.03.2025 ОСОБА_6 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив:

- витребувати у старшого слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 та/або у прокурора матеріали кримінального провадження №0000161 від 28.02.2019, у тому числі: постанову про призначення судової інженерно-транспортної експертизи; матеріали, які були надані експерту для проведення цієї експертизи; висновок судової інженерно-транспортної експертизи від 19.02.2025,

- скасувати рішення старшого слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 про відмову у залученні ОСОБА_6 до кримінального провадження як потерпілого, яке оформлене листом №40709-2025 від 17.03.2025,

- зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_4 або інших прокурорів з групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000161 від 28.02.2019 вчинити дії шляхом розгляду по суті заяви від 10.03.2025 про залучення до кримінального провадження як потерпілого та забезпечення додержання старшим слідчим СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 законів під час проведення досудового розслідування.

В обґрунтування скарги адвокат зазначив, що ОСОБА_6 є потерпілим у кримінальному провадженні №0000161, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27.02.2019, він зазнав шкоди для здоров`я у виді тяжких тілесних ушкоджень, відповідно моральної шкоди й майнової шкоди у виді пошкодження транспортного засобу марки AUDI модель А6 д. р. з. НОМЕР_1 .

На виконання ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.11.2020 (справа №161/18444/20), якою зобов`язано прокурора відділу Волинської обласної прокуратури, визначеного процесуальним керівником у кримінальному провадженні за №0000161, залучити ОСОБА_6 в якості потерпілого у кримінальному провадженні за №0000161 від 28.02.2019 та надати матеріали вказаного провадження для ознайомлення, прокурор Волинської обласної прокуратури - старший прокурор групи прокурорів ОСОБА_7 виніс постанову від 30.12.2020 про залучення особи як потерпілого у кримінальному провадженні.

Заступник керівника Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_8 постановою від 21.02.2025 скасував зазначену вище постанову прокурора від 30.12.2020.

Не маючи процесуальної можливості оскаржити це рішення, ОСОБА_6 10.03.2025 повторно подав заяву про залучення його до кримінального провадження як потерпілого. Заяву скерував двом адресатам: групі прокурорів Ковельської окружної прокуратури і старшому слідчому СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 .

18.03.2025 на електронну пошту адвоката ОСОБА_3 надійшов електронний документ - відповідь старшого слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 у формі листа №40709-2025 від 17.03.2025, яким повідомлено, що заява про залучення в кримінальному провадженні №0000161 ОСОБА_6 в якості потерпілого не підлягає задоволенню.

На переконання адвоката таке рішення слідчого є незаконним, необґрунтованим, суперечить матеріалам справи, оформлене у непередбачений законодавством спосіб. Акцентує увагу слідчого судді на тому, що ОСОБА_6 відмовлено у можливості ознайомитися з висновком судової інженерно-транспортної експертизи від 19.02.2025, яка покладена в основу рішень про позбавлення його статусу потерпілого. Заявник повідомляє про неповноту досудового розслідування і сумніви щодо достовірності вихідних даних для цієї експертизи.

Скарга в частині оскарження бездіяльності прокурора мотивована тим, що прокурор не розглянув заяву ОСОБА_6 про залучення в якості потерпілого, не прийняв жодного процесуального рішення, а також не здійснив передбачені законодавством заходи контролю за діями слідчого і законністю прийнятих останнім рішень.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав з тих же підстав.

Прокурор ОСОБА_4 просила відмовити у задоволенні скарги, вважає, що відсутні ознаки бездіяльності групи процесуальних прокурорів, оскільки заява ОСОБА_6 від 10.03.2025 про визнання потерпілим передана 12.03.2025 слідчому ОСОБА_5 для вирішення одночасно із аналогічною заявою, яка була адресована безпосередньо слідчому. Що стосується статусу ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000161 за ознаками ч.1 ст.286 КК України, то на час скасування постанови про визнання його потерпілим орган досудового розслідування володів усім обсягом достатніх доказів для висновку про порушення водієм ОСОБА_6 Правил дорожнього руху, що перебуває у причинному зв`язку з наслідками у виді зіткнення транспортних засобів та отримання ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Відповідно ОСОБА_6 має у провадженні статус свідка і особливості досудового розслідування вимагають збереження таємниці досудового розслідування, чим обумовлена відмова у наданні заявнику доступу до матеріалів провадження.

Слідчий ОСОБА_5 проти задоволення скарги заперечив, вважає свої дії правомірними. З огляду на здобуті слідством докази, не вбачає підстав для залучення ОСОБА_6 до кримінального провадження як потерпілого. Категорично заперечив проти відкриття матеріалів заявникові, який створює перешкоди для об`єктивного розслідування справи.

Вивчивши матеріали скарги, процесуальні рішення органу досудового розслідування в межах поданої скарги, заслухавши доводи учасників, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення скарги з таких мотивів.

Відповідно до приписів ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність (ст.7 КПК України).

У свою чергу принцип законності визначає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ст.9 КПК України).

Порядок розгляду клопотань учасників кримінального провадження врегульований ст.220 КПК України, за змістом якої клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Постанова слідчого/прокурора повинна відповідати вимогам статті 110 КПК України, містити окрім іншого зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення законодавства.

За такою процедурою повинна бути розглянута і заява особи про залучення її до справи як потерпілого. Назва документа (заява чи клопотання) не мають юридичного значення і не змінюють зміст прохання.

Положеннями статті 55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Слідчий суддя відповідно до приписів п.5 ч.1 ст.303, ч.2 ст.307 КПК України, керуючись визначеними кримінально процесуальним законодавством повноваженнями щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, однак не переймаючи на себе функцій слідства і дотримуючись сфери дискреційний повноважень слідчого, вправі оцінити прийняті слідчим чи прокурор рішення на предмет законності.

Слідчий суддя встановив, що 28.02.2019 розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000161 за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27.02.2019 о 20:19 год на вулиці Ковельській в смт Турійськ Волинської області, поблизу АЗС «УкрПетроль», за участю транспортного засобу «Ауді-А6», д.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , та вантажного автомобіля марки «ДАФ», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_9 .

В результаті ДТП водій ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження.

Постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Волинської обласної прокуратури від 12.10.2020 ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні клопотання про визнання потерпілим.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.11.2020 скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_10 задоволено, зобов`язано прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, залучити ОСОБА_6 в якості потерпілого та надати матеріали кримінального провадження для ознайомлення.

На виконання ухвали слідчого судді постановою прокурора Волинської обласної прокуратури від 30.12.2020 ОСОБА_6 залучений до справи як потерпілий.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР від 21.01.2020 кримінальне провадження закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. У постанові зазначено, що обидва учасника ДТП від давання показань у якості свідків відмовилися, скориставшись положеннями ст.63 Конституції України. Через відсутність даних про момент виникнення небезпеки для руху, параметрів руху транспортних засобів, висновок експерта-токсиколога Львівського обласного бюро судово-медичних експертиз №931/2019-т від 11.03.2019 щодо наявності спиртів в крові водія ОСОБА_6 ; висновок судово-медичної експертизи №62 від 04.11.2019 про характер тілесних ушкоджень у водія ОСОБА_6 , які віднесені до середньої тяжкості тілесних ушкоджень; висновок про відсутність тілесних ушкоджень у водія ОСОБА_9 ; висновок транспортно-трасологічної експертизи №1144 від 24.04.2019 щодо визначення місця зіткнення транспортних засобів; висновок судової інженерно-трасологічної експертизи №9934 від 28.12.2019 з питань механізму дорожньо-транспортної пригоди, є недостатніми для вирішення питання про причину ДТП.

04.05.2020 постанова слідчого про закриття кримінального провадження скасована першим заступником прокурора Волинської області, в порядку ст.36 КПК України слідчому надана вказівка про допит свідка ОСОБА_6 і експерта-токсиколога Львівського обласного бюро судово-медичної експертизи.

21.02.2025 постановою заступника керівника Ковельської окружної прокуратури прийняте рішення про скасування постанови прокурора від 30.12.2020 про визнання ОСОБА_6 потерпілим у цьому кримінальному провадженні, яке мотивоване тим, що незважаючи на отримання ОСОБА_6 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 27.02.2019 тілесних ушкоджень, він не може бути потерпілим у кримінальному провадженні №0000161 від 28.02.2019,в розумінні ст.286 КК України, оскільки з урахуванням висновку судової інженерно-транспортної експертизи від 19.02.2025, саме в діях останнього вбачається невиконання вимог Правил дорожнього руху, що перебуває у причинному зв`язку з виникненням ДТП.

10.03.2025 ОСОБА_6 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3 , звернувся до старшого слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 та групи прокурорів у кримінальному провадженні з заявою про залучення до кримінального провадження як потерпілого.

Листом від 17.03.2025 слідчий ОСОБА_5 відмовив ОСОБА_6 у задоволенні заяви, пославшись на висновки судової інженерно-транспортної експертизи від 19.02.2025.

Вирішення клопотання про визнання потерпілим у такий спосіб суперечить положенням ст.110 КПК України щодо форми процесуального рішення. Визначені законодавством вимоги до письмового рішення слідчого у виді постанови не можуть оцінюватися як формальність та ігноруватися владним суб`єктом, оскільки дотримання передбаченої у ч.5 ст.110 КПК України структури постанови дає можливість слідчому судді або прокурору оцінити наведені слідчим доводи на відповідність встановленим обставинам у справі та нормам законодавства.

У листі від 17.03.2025 слідчий не відобразив хід досудового розслідування, обсяг встановлених обставин, не обґрунтував чому надав перевагу одній з судових експертиз, не навів вагомих аргументів щодо процесуального статусу ОСОБА_6 та його вплив на об`єктивність та повноту досудового розслідування.

Перелічені недоліки вимагають повторного розгляду слідчим заяви ОСОБА_6 з урахуванням запитань та доводів адвоката ОСОБА_3 , наведених під час судового розгляду скарги.

Що стосується скарги заявника на бездіяльність прокурора, то слідчий суддя перевірив повідомлені прокурором обставини - 12.03.2025 прокурор передав заяву ОСОБА_6 про визнання потерпілим слідчому ОСОБА_5 для вирішення по суті одночасно з аналогічною заявою, поданою на адресу слідчого. Такі дії прокурора вчинені в межах передбачених ст.36 КПК України повноважень і не можуть розцінюватися як бездіяльність.

Керуючись статтями 303, 304, 306, 307 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати старшого слідчого СВ Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_5 розглянути заяву ОСОБА_6 від 10.03.2025 про залучення до кримінального провадження №0000161 від 28.02.2019 за ознаками ч.1 ст.286 КК України як потерпілого та оформити прийняте рішення відповідно до вимог ст.110 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 21.03.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1