Справа № 212/3739/25
У Х В А Л А

10 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя ОСОБА_1 за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника авдоката ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СВ ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000313 від 05.03.2025, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не маючого інвалідності, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, та

встановила таке.

10 квітня 2025 року до суду звернувся слідчий із зазначеним клопотанням. Клопотання обґрунтував таким.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 не пізніше 08.04.2025 незаконно придбав з метою незаконного збуту наркотичний засіб метадон, обіг якого обмежений у кількості не менш ніж 0,0198 г, та незаконно зберігав його при собі з метою подальшого збуту. В той же день він в ході оперативної закупки незаконно збув ОСОБА_7 зазначений наркотичний засіб, що знаходився в блістерній упаковці у кількості 2 (двох) таблеток та отримав від нього в якості оплати грошові кошти в сумі 150 гривень.

08.04.2025 об 11:10 годині ОСОБА_4 був затриманий працівниками відділення поліції. В ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 у нього в лівій кишені куртки було виявлено 6 (шість) таблеток в блістерній упаковці з написом «Метафін 25 мг». Одна таблетка з виявлених, яка відібрана для проведення судової експертизи наркотичних засобів, згідно з висновком експертизи містить у собі наркотичний засіб метадон (фенадон).

09.04.2025 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, за ознаками незаконного придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів, обіг яких обмежений.

Обґрунтовуючи необхідність застосування запобіжного заходу, слідчий заявив про такі ризики:

переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, є особою в силу ст. 89 КК України раніше не судимою, однак яка відбувала покарання пов`язанні з позбавленням волі, а отже - він усвідомлює, що у разі визнання судом винним може нести покарання пов`язане з позбавленням волі (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); ;

вчинити інше кримінальне правопорушення, тому що підозрюваний офіційно не працює, тобто не має постійного заробітку; кримінальне правопорушення, в якому йому повідомлено про підозру, вчинене ним з корисливим умислом, отже, він може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється або скоювати в подальшому злочини для отримання грошових коштів для існування (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України);

незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний знає, що відносно нього було проведено оперативну закупку, наркотичного засобу, обіг якого обмежений, отже, він може шляхом тиску або погроз впливати на свідків, особу, яка здійснила оперативну закупку (п. 3 ч.1 ст.177 КПК України).

Просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на 60 діб.

Позиція учасників у судовому засіданні.

В судовому засіданні прокурор на задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наполягав.

Підозрюваний заперечив проти тримання під вартою, просив застосувати цілодобовий домашній арешт за місцем його фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де він проживає разом із сестрою.

Адвокат також заперечила, пославшись на те, що прокурор та слідчий не надали доказів наявності ризиків, про які заявили, та можливості застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Послалася в обґрунтування заперечень на практику ЄСПЛ та саму Європейську конвенцію з прав людини.

Встановлені обставини.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя встановила, що відомості про кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР 05.03.2025 за № 0000313 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 307 КК України.

08.04.2025 об 11:10 год підозрюваного було затримано та в ході особистого обшуку вилучено, разом з грошовими коштами, таблетки з написом «Метафін» та «Метадон» (а. с. 22-24). Згідно з висновком експерта від 08.04.2025 представлена на експертизу 1 таблетка, яка була вилучена у підозрюваного, містить метадон (фенадон), який віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено (а. с. 35).

09.04.2025 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 307 КК України, за ознаками незаконного придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів, обіг яких обмежений (а. с. 36-37).

Копію клопотання про застосування запобіжного заходу та додані до нього матеріали підозрюваний отримав завчасно, 09.04.2025, що він сам та його адвокат підтвердили в судовому засіданні.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за скоєння якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років.

Застосовані норми права та оцінка суду. Мотиви суду щодо запобіжного заходу, який слід застосувати щодо підозрюваного, та інші питання.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин ( справа «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» («Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства»; Заяви № 12244/86; 12245/86; 12383/86; Рішення від 30.08.1990, § 32).

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя встановила наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що підтверджується оглянутими в судовому засіданні матеріалами клопотання слідчого: витягом з ЄРДР, рапортами (а. с. 6, 8), протоколами допиту свідків та пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до яких свідки вказали на підозрюваного як особу, у якої придбали таблетки метадону (а. с. 9-14), висновком експерта.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд погоджується з доводами органу досудового розслідування та вважає заявлені слідчим ризики щодо переховування та вчинення іншого кримінального правопорушення реальними.

Стаття 178 КПК України містить вказівку на те, що, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини. Ця стаття містить також вказівку на обставини, які можуть бути враховані. Однак перелік їх не вичерпний. Зокрема, мова може йти про врахування віку і стану здоров`я підозрюваного, репутацію, наявність судимостей, ризик летальності тощо.

Суд, обираючи запобіжний захід у цій справі, оцінює як такі, що свідчать проти застосування до підозрюваного тримання під вартою, наступні обставини: відсутність працевлаштування та офіційного джерела доходів, сімейний статус (неперебування в шлюбі та відсутність утриманців).

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

У цій справі сторона обвинувачення не довела обставини, передбаченої пунктом 3 ч. 1 ст. 194 КПК України - недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, статей 12, 177 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Враховуючи те, що запобіжним заходом обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винною у вчиненні злочину, а тому обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виключним і найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Також слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену в справі "Бузаджі проти Республіки Молдова" (Buzadji v. the Republic of Moldova) (заява № 23755/07, п. п. 112-114) в частині того, що тримання під вартою та цілодобовий домашній арешт є за своїм змістом ідентичними запобіжними заходами.

З огляду на це, суд вважає за необхідне призначити більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт. Суд вважає цей захід достатнім для запобігання ризикам, встановленим судом. Більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані, оскільки окремі ризики за ст. 177 КПК України встановлені судом, і необхідно до певної міри обмежити свободу пересування підозрюваного.

Згідно з ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби; його може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі; строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців; у разі необхідності він може бути продовжений.

Враховуючи зазначене, керуючись ст. 177, 178, 181, 194, 196, 395 КПК України, слідчий суддя

постановила:

клопотання слідчого СВ ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області -задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяці, тобто до 07 червня 2025 року, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з тим, щоб виконувати цю ухвалу.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , протягом усього часу домашнього арешту строком до 07 червня 2025 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки на весь строк дії домашнього арешту:

прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

утримуватися від спілкування зі свідками та експертами у кримінальному провадженні.

Ухвалу передати до ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області для негайного виконання і постановки на облік підозрюваного ОСОБА_4 , та контроль за виконанням ухвали в цій частині покласти на прокурора.

Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена учасниками досудового розслідування протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Роз`яснити підозрюваному, що, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ця ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Строк дії ухвали визначити до 07.06.2025 року включно.

Повний текст ухвали складений та проголошений учасникам судового розгляду 11 квітня 2025 року о 13:00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1