Справа № 553/1216/25
Провадження № 1-в/553/111/2025
У Х В А Л А

Іменем України

14.04.2025м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області - ОСОБА_3 ,

представника ДУ Полтавська виправна колонія (№64)» - ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» про умовно-дострокове звільнення, згідно ст. 81 КК України стосовно засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, неодружений, інвалідності не має, мешкав до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

23 лютого 2015 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

31 березня 2020 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

11 червня 2020 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 року позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

06 серпня 2021 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі,

засуджений 16 січня 2023 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1, 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. Вирок набрав законної сили 15.02.2023. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 04.10.2023 вирок від 23.02.2015 приведено у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII, засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі. Вирок від 16.01.2023 залишено без змін,

в с т а н о в и в:

До Ленінського районного суду міста Полтави надійшло подання Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» про умовно-дострокове звільнення відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в умовах ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)».

Представник ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)», який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)», підтримав подання, просив його задовольнити, застосувати до засудженого ст. 81 КК України. При прийнятті рішення врахувати надані матеріали на підтвердження доводів подання.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» засуджений ОСОБА_5 підтримав подання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та просив його задовольнити. Зазначає, що переглянув свою поведінку, вину у вчиненому визнає, зробив відповідні висновки, навчався та отримав спеціальність в Полтавському навчальному центрі (№64), працевлаштований в установі, переведений до дільниці соціальної реабілітації, має заохочення, стягнень не має. Усвідомив протиправність своєї поведінки, за його заявою було перераховано кошти на відшкодування процесуальних витрат за вироком суду, має намір після звільнення працевлаштуватися та створити сім`ю.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання.

Суд, заслухавши представника колонії, засудженого, прокурора, перевіривши доводи подання, надані матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 537, 539 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Нормами ч. 2 ст. 81 та п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» передбачено, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст. ст. 81, 82 КК України є:

- ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;

- участь у суспільно-корисній праці;

- участь у виховних заходах;

- участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;

- участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;

- участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,

- поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;

- прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);

- визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;

- підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.

Тобто, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення, суд виходить з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування ним покарання, а не за короткий період часу.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Отже, становлення особи на шлях виправлення розцінюється як сукупність даних щодо прагнення засудженого до такого виправлення, тобто позитивні зрушення в його поведінці, так й його ставленні до праці, які, в свою чергу, свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може бути ефективно продовжуватись й в умовах відбування менш суворого покарання.

При цьому, висновок про становлення особи на шлях виправлення ґрунтуватись не лише на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування зміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а на даних за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

Разом з цим під сумлінною поведінкою необхідно розуміти дотримання режиму відбування покарання, виконання покладених на засудженого законних обов`язків, виконання законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання, поведінкою в побуті, стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку.

Слід ретельно з`ясувати той факт, що засуджений став на шлях виправлення, що вбачається із сукупності даних, а саме: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльності, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці тощо.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області 16 січня 2023 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1, 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. Вирок набрав законної сили 15.02.2023. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 04.10.2023 вирок від 23.02.2015 приведено у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII, засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі. Вирок від 16.01.2023 залишено без змін.

Початок строку відбуття покарання 25.09.2021, кінець строку 25.11.2026.

На момент розгляду клопотання, засуджений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбув 2/3 строку призначеного покарання, станом на 14.04.2025 залишилось не відбутого строку покарання 1 (один) рік 7 (сім) місяців 11 (одинадцять) днів.

Згідно характеристики засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка затверджена начальником ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» ОСОБА_6 17.03.2025 встановлено наступне.

Термін застосування статті 101 КВК України щодо зміни умов тримання - за відбуттям однієї третини призначеного строку покарання, а саме не раніше - 14.06.2023 року Рішенням комісії виправної колонії від 17.07.2023 року змінено умови тримання як особі, яка стає на шлях виправлення. Постановою начальника колонії від 28.07.2023 переведений до дільниці соціальної реабілітації.

Термін застосування статті 82 КК України щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким - за відбуттям половини призначеного строку покарання, а саме не раніше - 25.04.2024 року. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави засудженому відмовлено в застосуванні заміни покарання більш м`яким.

Термін застосування умовно-дострокового звільнення від покарання згідно статті 81 КК України - за відбуттям двох третин призначеного строку покарання, а саме не раніше - 07.03.2025 року.

Історія правопорушення: Форма вини за чинним вироком - Умисел. Категорія кримінального правопорушення за останнім вироком - Умисне ненасильницьке кримінальне правопорушення. Обставини, які обтяжують покарання - судом не встановлено. На даний час відбуває покарання за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.01.2023 року за ст. 185 ч.2, 289 ч.2 КК України до 5-ти років 2-х місяців позбавлення волі.

Має місце проживання. До засудження проживав за адресою АДРЕСА_1 у власній квартирі разом з матір`ю.

Має середньо-спеціальну освіту, спеціальності не має. Володіє достатніми професійними навичками для отримання роботи після звільнення.

В установі займається самоосвітою шляхом читання книг, періодичних видань та перегляду науково- популярних телепередач. Цікавиться періодичною пресою та літературою.

До засудження працював вантажником. Працює в установі виконання покарань на контрагентському об`єкті «Теплоінвест».

До позбавлення волі працював вантажником. В установі працевлаштований на контрагентському об`єкті «Теплоінвест»., а також залучається до робіт з благоустрою установи та дільниці. До праці та до виконання покладених обов`язків ставиться сумлінно.

Матеріально не залежав від близьких та рідних, кошти використовував не завжди раціонально. До засудження працював Матеріально забезпечував себе самостійно, але кошти використовував не раціонально, мав заборгованості за кредитом.

Поведінка та мислення засудженого є адекватними. Від психічних розладів не лікувався. Намірів скоїти суїцид не проявляє.

За результатами тестування встановлено, що засуджений має флегматичний тип темпераменту, інтроверт, емоційно стійкий. Середній рівень схильності до суїцидальної поведінки, середній рівень тривожності та фрустрації. Високий рівень фрустрації. Низький рівень схильності до агресії. Педантичний тип акцентуації характеру За результатами психологічного дослідження встановлено, що для засудженого характерно: комунікабельність, рівний настрій, середня емоційна сприйнятливість, середній ступінь ініціативності, середня потреба в інтелектуальній діяльності. Образи пам`ятає недовго, помста швидко минає, адекватно реагує на критичні зауваження. Виявляє виняткову холоднокровність, високий рівень самоконтролю та саморегуляції у сфері емоційних реакцій та відносин. Притаманні добрі міжособистісні стосунки; здатний до переживання за іншу людину; проявляє твердість у питаннях справедливості і моралі.

Під час проведених заходів скарг та заяв від засудженого не надходило. Відзначається природність і невимушеність поведінки, зовнішні емоційні показники в нормі. Намірів скоїти самогубство чи членоушкодження не виказував. Психоемоційний стан задовільний.

Не так швидко виходить із стану рівноваги, спокійний, несхильний "падати духом". Вину в скоєному злочину визнає повністю.

Раніше вживав алкогольні напої, злочин скоїв під впливом алкогольного сп`яніння. На обліку у лікаря- психіатра не перебував.

До позбавлення алкоголь та наркотичні речовини вживав регулярно. Злочин скоєно в стані алкогольного сп`яніння.

Під час відбування покарання в місцях позбавлення волі із засудженим проводились бесіди та лекції виховного характеру про негативний вплив алкоголю на організм людини, зарахований до програм диференційованого виховного впливу «Подолання алкогольної залежності» та «Подолання наркотичної залежності». Засуджений усвідомлює негативний вплив алкоголю на своє життя та має наміри після звільнення не вживати алкоголь. Також за час відбування покарання в установі засуджений не вживав спиртних напоїв та не притягався до дисциплінарної відповідальності.

До засудження кримінальних зав`язків не підтримував та не планує підтримувати їх після звільнення, але дехто з друзів вів антисоціальний спосіб життя. В спілкуванні комунікабельний, намагається побудувати безконфліктні стосунки із оточуючими. Підтримує товариські відносини із засудженими позитивної спрямованості.

Соціальні зв`язки підтримує з матір`ю, які мають позитивний характер. Відповідно до статті 110, 112 КВК України підтримує соціально- корисні зв`язки із матір`ю шляхом проведення телефонних розмов в установі. Отримує від неї посилки. Стосунки доброзичливі.

Вину у скоєному злочині визнає повністю, розкаюється. За час відбування покарання вину у скоєному злочині визнав повністю, розкаюється, засуджує себе за минулий спосіб життя та повністю усвідомлює наслідки скоєного ним кримінального правопорушення.

За час відбування покарання в ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» характеризується позитивно. Дотримується встановлених вимог режиму відбування покарання. Стягнень не має. За виконання покладених обов`язків та сумлінну поведінку адміністрацією установи заохочувався дев`ять разів. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. У відношенні з персоналом установи дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин, виконує встановлені законодавством вимоги персоналу установи. Засуджений під час відбування покарання на профілактичних обліках не перебував.

Відповідно до статті 123 КВК України приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Подолання алкогольної залежності», «Подолання наркотичної залежності», «Правова просвіта» та «Підготовка до звільнення» відвідує лекції правового характеру, інформаційні години. Приймає участь у фізкультурно-оздоровчих заходах, які проводяться в дільниці ресоціалізації, а саме з гри в шашки, шахи та доміно. Переглядає у вільний від роботи час телевізійні передачі пізнавального та науково-популярного змісту. Регулярно відвідує курси підготовки до звільнення. Проявляє зацікавленість.

Засуджений усвідомлює, що йому необхідно після звільнення працевлаштуватися, а також розуміє, що вживання алкоголю та наркотичних речовин може призвести до погіршення стосунків з рідними. Засуджений має мотивацію змінити своє життя на краще, має позитивні плани на майбутнє, після звільнення планує знайти роботу.

Зробив висновок із своїх минулих помилок, шкодує про вчинене ним кримінальне правопорушення.

Заплановані заходи індивідуальної програми соціально- виховної роботи із засудженим реалізовані достроково, засуджений приймав активну участь у їх реалізації та виявлено потреби у плануванні нових завдань впливу на криміногенну потребу та у доповненні інших заходів.

Прогноз успішної адаптації сприятливий за умови працевлаштування засудженого, відмови від вживання алкоголю та наркотичних речовин, а також належного самоконтролю над своїми емоціями та поведінкою.

Згідно довідки від 24.03.2025, заробітна плата засудженому ОСОБА_5 нараховувалася за фактично відпрацьовані місяці роботи в період з травня 2023 по лютий 2025 і становить 106 276,77 грн. Виконавчі листи на засудженого до установи не надходили, з особового рахунку, згідно заяви від 25.10.2024, утримано та перераховано платіжним доручення № 1981 від 28.10.2024 кошти в сумі 6 777,19 грн. процесуальні витрати на користь держави.

Відповідно до висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 , складеного комісією Державної установи «Полтавська виправна колонія № 64», із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи (за підсумком (загальним балом) розділів ІІ-VI), він довів своє виправлення та має бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Згідно витягу з протоколу № 11 від 17.03.2025 року засідання комісії ДУ «Полтавська виправна колонія № 64» постановлено подати до суду матеріали на умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , який відбув більше 2/3 строку покарання і своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Раніше розглядався на комісіях установи:

- термін застосування статті 101 КВК України щодо зміни умов тримання - за відбуттям однієї третини призначеного строку покарання, а саме не раніше - 14.06.2023 року Рішенням комісії виправної колонії від 17.07.2023 року змінено умови тримання як особі, яка стає на шлях виправлення. Постановою начальника колонії від 28.07.2023 переведений до дільниці соціальної реабілітації.

- термін застосування статті 82 КК України щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким - за відбуттям половини призначеного строку покарання, а саме не раніше - 25.04.2024 року. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави засудженому відмовлено в застосуванні заміни покарання більш м`яким.

- термін застосування умовно-дострокового звільнення від покарання згідно статті 81 КК України - за відбуттям двох третин призначеного строку покарання, а саме не раніше - 07.03.2025 року.

Кінець строку відбуття покарання засудженим 25.11.2026 та на даний час невідбута частина покарання призначеного за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.01.2023 становить 1 (один) рік 7 (сім) місяців 11 (одинадцять) днів.

З урахуванням відомостей, що містяться в матеріалах особової справи засудженого, зважаючи на фактичне відбуття засудженим передбаченої законом частини призначеного строку покарання, оцінивши наведені дані про його поведінку за весь період відбуття покарання і характеристику його особи, висновок щодо ступеня виправлення засудженого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, тому є передбачені статтею 81 КК України підстави для умовно-дострокового звільнення його від відбуття основного покарання, у зв`язку з чим подання підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 376, 537, 539 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Подання Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно - достроково звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.01.2023, на невідбуту частину строку покарання 1 (один) рік 7 (сім) місяців 11 (одинадцять) днів.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів через Ленінський районний суд м. Полтави, а засудженим в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 15.04.2025.

Головуючий: суддя ОСОБА_1