№ 1-кс/337/66/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року Слідчий суддя Хортицького районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі клопотання слідчого про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур. с. Вербка Летичівського р-ну Хмельницької обл., громадянина України, одруженого, який працює трактористом за трудовим договором з ТОВ «Єврошок», раніше судимий: -18.12.2007 Нововоронцовським районним судом Херсонської області за ст.15, ч.1 ст.115 КК України до 7-ми років позбавлення волі. Згідно Указу Президента України «Про помилування» строк скорочено до 2 років позбавлення волі. Звільнився 15.05.2009 по відбуттю строку покарання; -14.02.2011 Нововоронцовським районним судом Херсонської області за ч.1 ст.152, ч.2 ст.153, ч.1 ст.70 КК України до 5-ти років позбавлення волі, звільнився 24.06.2015 у зв`язку з заміною покарання на 240год громадських робіт на підставі ухвали Суворівського районного суду м.Херсона від 16.06.2015, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

На даний час слідчим відділом ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 01.01.2025 за №0000002, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.152 КК України (вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене особою, яка раніше вчиняла кримінальне правопорушення, передбачене ст.153 КК України).

В ході досудового розслідування встановлено, що 31.12.2024 приблизно о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, будучи особою, яка раніше вчиняла кримінальне правопорушення, передбачене ст.153 КК України, з метою вчинення злочину проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, запросив ОСОБА_7 до свого місця проживання-кімнати АДРЕСА_3 . Далі, в період часу приблизно з 00 годин 00 хвилин по 04 годину 00 хвилин 01.01.2025, знаходячись в приміщенні вищевказаної кімнати, після вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_5 висунув вимогу ОСОБА_7 , щодо вступу з ним в статеві зносини, при цьому ОСОБА_7 категорично відмовила останньому. ОСОБА_5 , розуміючи можливість опору потерпілої, з метою придушення волі останньої, застосовував до неї фізичне насильство, б`ючи її руками по обличчю, голові та тулубу. ОСОБА_7 , в свою чергу, почала чинити опір діям ОСОБА_5 - дряпати нігтями обличчя останнього. Використовуючи свою фізичну та владну перевагу, ОСОБА_5 для досягнення злочинної мети застосовував до ОСОБА_7 психічне насильство у вигляді погроз, а саме викинути через вікно, а також фізичне насилля щодо останньої. Таким чином, пригнічуючи волю ОСОБА_7 до опору, ОСОБА_5 , діючи навмисно, порушуючи статеву свободу і недоторканність ОСОБА_7 та, не зважаючи на прохання останньої припинити незаконні дії, вагінально проник у тіло потерпілої ОСОБА_7 з використанням своїх геніталій. Після чого ОСОБА_5 задовольняв свою сексуальну пристрасть, здійснивши дії сексуального характеру, а саме оральне проникнення своїми геніталіями в тіло ОСОБА_7 , без добровільної згоди останньої.

01.01.2025 року фактично о 14.39год. ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в порядку ст.208 КПК України.

02.01.2025 ОСОБА_5 письмово повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.152 КК України.

Ухвалою слідчого судді Хортицького райнного суду м. Запоріжжя від 03.01.2025 до підозрюваного ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» на строк до 60 днів, а саме, до 28 лютого 2025 року включно.

25.02.2025 старший слідчий СВ ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою до 02.04.2025.

Клопотання обґрунтовано тим, що строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженню становить два місяці до 02.03.2025, проте існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідуванням у цей строк, оскільки необхідно провести ще ряд слідчих дій, отримати висновки судових молекулярно-генетичних експертиз, призначити та провести додаткові судові молекулярно-генетичні експертизи, виконати вимоги ст.290 КПК України, скласти обвинувальний акт. Через ці обставини строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні постановою прокурора від 24.02.2025 було продовжено до 02.04.2025. Строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 спливає 28.02.2025, однак ризики, які слугували підставою застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, на даний час не зникли, не зменшилися та продовжують існувати. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали з підстав, викладених в ньому, просять його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 проти клопотання заперечили. Захисник зазначив, що підстав для продовження строку тримання під вартою немає, досудове розслідування ще триває, докази того, що подія вказаного кримінального правопорушення мала місце та, що підозрюваний вчинив його, відсутні. Заявлені в клопотанні ризики є необґрунтованими. Підозрюваний до арешту працював, мав житло. Вважає, що особисте зобов`язання в достатній мірі забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Вислухавши думку учасників справи, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до такого.

Відповідно до ст.3,8 Конституції України, ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Так, відповідно до ст.176,177,183,ч.1 ст.194 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім того, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

В силу положень ч.3-5 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Оцінивши викладені в клопотанні слідчого обставини, додані до клопотання на їх підтвердження докази, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним, що було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР та проводиться досудове розслідування, в ході якого встановлена причетність ОСОБА_5 до цього кримінального правопорушення та його у встановленому КПК України порядку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.152 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується протоколами допиту потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , протоколом огляду місця події, протоколом огляду предметів, протоколами огляду відеозапису з камер внутрішнього відеоспостереження в будинку АДРЕСА_4 , постановами про визнання речовими доказами, протоколом відібрання біологічних зразків, висновками судово-цитологічних експертиз.

При цьому, стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Дане кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, тому слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

В даному випадку слідчий суддя вважає, що клопотання містить достатньо даних для висновку про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до інкримінованого йому злочину, а також щодо неможливості завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддявраховує, що ризиком є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності, наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами «поза розумним сумнівом».

Оцінивши обставини справи, слідчий суддя вважає доведеним прокурором та слідчим, що на даний час не змінилися та не відпали ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які були підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, як вже зазначалось, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості, яке є тяжким злочином і за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Виходячи з практики ЄСПЛ, сама по собі тяжкість злочину та суворість можливого покарання не можуть бути безумовною підставою для тримання особи під вартою, однак є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних із статевою свободою та статевою недоторканістю, відбував покарання реально, наразі підозрюється у вчиненні злочину під час дії воєнного стану, зареєстрований в Херсонській області, але за місцем реєстрації не проживає, тимчасово проживав в м.Запоріжжі в орендованому житлі, власного житла в Запорізькій області та м.Запоріжжі не має. Доказів наявності у підозрюваного усталених соціальних зв`язків, неповнолітніх дітей та інших утриманців, стабільних джерел доходу, стан здоров`я під час розгляду клопотання слідчому судді не надано.

Слідчий суддя вважає, що вказані обставини в сукупності свідчать про можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від суду, впливати на потерпілу, свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зокрема, особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання наявним ризикам, які є достатньо високими.

Доводи сторони захисту щодо можливості застосування особистого зобов`язання є безпідставними та спростовуються вищевикладеними обставинами.

Слідчий суддя вважає, що обраний відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, а характер та ступінь тяжкості діяння, в якому він підозрюється, сукупність вказаних вище обставин однозначно свідчать про наявність на даний момент конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на даному етапі, не встановлено та стороною захисту не доведено.

Таким чином, раніше застосований до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідпродовжити до 02.04.2025, задовольнивши тим самим клопотання слідчого повністю.

Керуючись ст.2,7,176-178,183,194,199 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити повністю.

Запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» - продовжити до 02.04.2025 включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

25.02.2025