УХВАЛА

Справа № 621/170/25

Провадження 1-кс/621/84/25

17 лютого 2025 року м. Зміїв Харківської області

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

заявника - ОСОБА_3 ( не з`явився),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за відсутності учасників скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області,

ВСТАНОВИВ:

14.02.2025 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою бездіяльність слідчого СВ ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області під час досудового розслідування кримінального провадження №0000561 від 07.12.2023.

В обґрунтування скарги зазначив, що в провадженні слідчого відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_4 перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного в ЄРДР за №0000561 від 07.12.2023 за попередньою правовою кваліфікацією за ч.2 статті 383 Кримінального кодексу України. 03.02.2025 року заявник ОСОБА_5 звернувся до слідчого з клопотанням про допит свідків, станом на момент звернення до слідчого судді слідчим клопотання заявника не розглянуто, відповідь не надано. В зв`язку з чим заявник звернувся до суду та просить зобов`язати слідчого виконати вимоги КПК в повному обсязі.

14.02.2025 ухвалою Зміївського районного суду Харківської області відкрито провадження за скаргою та призначено судовий розгляд 17.02.2025. Витребувано з відділу поліції матеріали досудового розслідування ЄРДР №0000561 від 07.12.2023.

14.02.2025 в системі «Електронний суд» сформовано клопотання ОСОБА_6 про розгляд справи за його відсутності. На задоволенні скарги наполягав.

Слідчий СВ ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 та прокурор в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили, заяв про відкладення розгляду скарги не подавали.

Відповідно до частини 3 статті 306 Кримінального процесуального кодексу України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи обмежені строки розгляду скарги, встановлені ч.2 ст.306 КПК України, суд вважає можливим розглянути скаргу по суті за відсутності учасників.

Ознайомившись з доводами скарги, слідчий суддя зазначає наступне:

Згідно статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом пункту 18 частини першої статті 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно статті 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; презумпція невинуватості та забезпечення вини; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; диспозитивність; а також забезпечення права на захист.

Згідно ч.1 статті 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Вказаними нормами, а також ч.3 статті 26 КПК України, визначено межі повноважень слідчого судді під час контролю за досудовим розслідуванням, згідно яких слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до ї компетенції

Відповідно до п.7 ч.1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: як рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Главами 20 та 21 КПК України передбачені види слідчих дій, які поділяються на гласні слідчі дії (допит, пред`явлення для впізнання, обшук, огляд, слідчий експеримент, освідування особи, призначення експертизи) та негласні слідчі (розшукові) дії (втручання у приватне спілкування, обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи, установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу, спостереження за особою, річчю або місцем, аудіо-, відеоконтроль місця, контроль за вчиненням злочину, виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації, негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження (експертизи), використання конфіденційного співробітництва).

Так, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 1, 2 ст. 223 КПК України).

Відповідно до частини другої статті 91 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

За змістом частини другої статті 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 93 КПК України, ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.

Згідно статті 220 КПК України, клопотання сторони захисту про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається, а у разі неможливості вручення - надсилається особі, яка заявила клопотання.

За змістом частини третьої, п`ятої статті 110 КПК України, рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається, з: 1) вступної частини; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини.

Витребувані ухвалою суду від 14.02.2025 матеріали кримінального провадження до суду слідчим не надані.

Частиною першою статті 94 КПК України встановлено, що слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень, який визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Правова природа оскарження рішень слідчого, прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й вмотивованості постановлених рішень, що може випливати із оцінки таких клопотань на предмет можливості і доцільності здійснення відповідних процесуальних дій.

Враховуючи, що в установлений статтею 220 КПК України строк слідчий не відреагував в належній процесуальній формі (повідомленням про задоволення клопотання або постановою про відмову у задоволенні) на заявлене ОСОБА_3 клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що має місце бездіяльність слідчого, в зв`язку з чим скарга підлягає задоволенню шляхом зобов`язання уповноважену особу органу досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000561 від 07.12.2023 розглянути клопотання ОСОБА_3 в порядку, передбаченому статтею 220 КПК України.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 214, 303-307, 369-372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу - задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб СВ ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області розглянути клопотання ОСОБА_3 від 08.01.2025 та прийняти відповідне процесуальне рішення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 17.02.2025

Слідчий суддя ОСОБА_1