ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 грудня 2024 року Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та

ВСТАНОВИВ:

1.13 грудня 2024 року на адресу Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених Національного антикорупційного бюро, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

2.Скарга обґрунтована тим, що 03 грудня 2024 року ОСОБА_3 направив електронною поштою до НАБ заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями ч. 3 ст. 197-1, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 239-2, ч. 3 ст. 254, ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 343, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України. За фактом можливого вчинення протиправних дій ОСОБА_4 (ІПН: НОМЕР_1 ), який будучи екс-депутатом Львівської обласної ради 8-го скликання, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які перебуваючи у злочинній змові з іншими депутатами Львівської обласної ради, Львівської міської ради, в тому числі головою - ОСОБА_8 , посадовими особами та працівниками Державної податкової служби України, територіальних органів ДПС України, Офісу Генерального прокурора України, Служби безпеки України, Національної поліції України, Бюро економічної безпеки України, ТУ БЕБ у Львівській області, контролюючи ТОВ «ХОЛДИНГ „ГРАНД ГОТЕЛЬ"» (), використовуючи ряд інших підконтрольних фізичних та юридичних осіб, їх керівництво, створив організовану злочинну групу, з метою ухилення від сплати податків, легалізації грошових коштів, незаконного захоплення готелю GRAND HOTEL LVIV у м. Львові та земельних ділянок на яких розташований вказаний готель. ОСОБА_4 разом з іншими учасниками організованої злочинної групи, перебуваючи у злочинній змові з представниками Львівської обласної ради, Винниківської міської ради, контролюючи ТОВ «ЕМІЛІ РЕЗОРТ» (), ТОВ «ЕМІЛІ ІВЕНТ ХОЛ» (), організував злочинну схему, відповідно до якої здійснив самовільне зайняття земельних ділянок та захоплення земель водного фонду в особливо великих розмірах у м. Винники, Львівської області, під власний комплекс Emily Resort, та без господарське використання земель. Крім того, ОСОБА_4 , систематично надає неправомірну вигоду посадовим особам та працівникам, Офісу Генерального прокурора України, Національної поліції України, Бюро економічної безпеки України, ТУ БЕБ у Львівській області, за що останні, зловживаючи службовим становищем покривають злочинну діяльність ОСОБА_4 , в тому числі щодо виробництва, контрабанди, незаконної продажі підакцизних товарів, в тому числі тютюнових виробів, через ряд власних та підконтрольних фірм, зокрема ТЗОВ «ВТФ» (), на території України. Окрім цього, ОСОБА_4 за грошові кошти наймає невстановлених фізичних осіб, так званих «тітушек», які втручають в діяльність правоохоронних органів, перешкоджають проведенню обшуків на ТЗОВ «ВТФ» (), а також сприяють, за допомогою фізичної сили, викраденню та знищенню речових доказів на ТЗОВ «ВТФ» (). Вимога повідомлення зводилися до наступного - внести до ЄРДР вищевказані відомості.

3.Згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 13 грудня 2024 року справа передана на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .

3.1.Заявник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився. У скарзі зазначив про розгляд справи за його відсутності. Доводи скарги підтримав, просив її задовольнити.

3.2.НАБ не було забезпечено явку представника на судове засідання, проте подано пояснення в яких зазначили, що НАБ не було встановлено підстав для внесення відомостей до ЄРДР. Про що було проінформовано 04 грудня 2024 року ГО «НОН-СТОП».

4.Дослідивши обставини, що викладені в скарзі та доданих до неї матеріалах, слідчий суддя доходить таких висновків:

4.1.Оцінка скарги на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення в Єдиний реєстр досудових розслідувань на предмет обґрунтованості передбачає вивчення: 1) наявності правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії (у даному випадку внести відомості до ЄРДР); 2) наявності встановленого законом строку вчинення певної дії; 3) встановлення факту невиконання цього обов`язку у встановлений законом строк.

4.2.В ході судового розгляду встановлено, що 03 грудня 2024 року представником ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 подано до НАБ заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями ч. 3 ст. 197-1, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 239-2, ч. 3 ст. 254, ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 343, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України. Заява була отримана НАБ 03 грудня 2024 року через електронну пошту.

4.3.Вказана заява ґрунтується на тому, що рядом осіб, про яких зазначено вище вчиняються неправомірні дії, які були кваліфіковані заявником за ч. 3 ст. 197-1, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 239-2, ч. 3 ст. 254, ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 343, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України.

4.4.Пунктом 2 глави 1 розділу II Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджено Наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298) встановлено таке: «Відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.» Аналізуючи вказане вище можна констатувати, що в заяві про вчинення кримінального правопорушення наявний короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а також попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, тому її можна вважати належною правовою підставою для вжиття органом досудового розслідування дій, передбачених ст. 214 КПК України.

5.З огляду на вимоги скарги та встановлені обставини, які викладені в заяві про вчинення кримінальних правопорушень, слідчий суддя констатує порушення правил підсудності - сукупності специфічних характеристик кримінального провадження, яка визначає певний судовий орган, на який покладається обов`язок розгляду даного провадження.

6.Правила визначення предметної підсудності Вищого антикорупційного суду містяться у статті 33-1 КПК України. У частині 2 цієї статті вказано, що слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.

7.За частиною першою статті 33-1 КПК України до підсудності Вищого антикорупційного суду віднесені кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України.

8.Правила визначення підслідності, що визначені частиною п`ятою статті 216 КПК України умовно можна поділити на наступні: за суб`єктом вчинення кримінального правопорушення (п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України); за розміром предмета кримінального правопорушення або завданої ним шкоди (п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України); за «адресатом активного підкупу чи впливу» (п. 3 ч. 5 ст. 216 КПК України). Відтак, для того, щоб слідчий суддя Вищого антикорупційного суду мав повноваження здійснювати розгляд будь-яких скарг чи клопотань належить встановити, зокрема, наявність одного із критеріїв, які пов`язані із умовами, які визначені у вищевказаній частині п`ятій статті 216 КПК України.

9.Так, до підслідності САП та НАБ України належить кримінальне провадження за фактом вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, передбачених ст.ст. 364, 368, 369 КК України, якщо предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди у дві тисячі і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державно або комунальної власності перевищує 50 відсотків). Вказана заява стосується ймовірного вчинення кримінальних правопорушень начебто колишнім депутатом обласної ради та іншими депутатами, правоохоронними органами, службовими особами податкової та іншими особами, проте заява не містить доказів про дійсність вчинення злочинів вказаними суб`єктами. Із зазначеної скарги випливає, що заявник робить припущення, які не ґрунтуються на доказах.

10.Крім того, заявником не доведено у своїй скарзі розмір предмета кримінального правопорушення або завданої ними шкоди, який би у дві тисячі і більше разів перевищував розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення.

11.Відтак у заяві ОСОБА_3 не наведено достатніх даних та не підтверджено факти, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, які підсудні Вищому антикорупційному суду.

12.Окрім того, з заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення від 03 грудня 2024 року вбачається, що відносно фактів, відображених у ній, вже проводиться досудове розслідування/досудові розслідування та здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням - Офісом Генерального прокурора; однак ОСОБА_3 вважає, що неефективно - неналежним чином та не з повною кваліфікацією.

13.Таким чином, оцінюючи доводи скарги та матеріали, що додані до неї, можна прийти до висновку про відсутність підстав для надання заявнику можливості ініціювати початок кримінального провадження та, відповідно, необхідність відмовити у задоволенні скарги.

Керуючись вищенаведеним та на підставі ч. 1 ст. 214, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя постановив:

1.Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без задоволення.

2.На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_9