УХВАЛА

про накладення арешту на майно

19 березня 2025 рокуСправа № 495/1769/25
Номер провадження 1-кс/495/511/2025

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

власника майна ОСОБА_3 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000392 від 17.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України,

встановив:

до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 17.03.2025 надійшло клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000392 від 17.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, 16.03.2025 року приблизно о 21.00 годині, водій автомобіля марки «Toyota Camry» р.н НОМЕР_1 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись по вулиці Бугазькій в напрямку вулиці Перемоги в м.Б-Дністровський, Одеської області, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який переходив проїзну частину зліва на право по відношенню руху автомобіля по нерегульованому пішохідному переході, внаслідок ДТП,останній отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому латерального виростка правої гомілкової кістки, доставлений до Б-Дністровської міської лікарні. (подію зареєстровано до Білгород-Дністровського ЄО 5676, 5678 від 16.03.2025)

Під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди ділянки проїзної частини автодороги вулиці Бугазької вилучений транспортний засіб, який в результаті наїзду на пішохода залишив на собі сліди правопорушення і є речовим доказом у кримінальному провадженні а саме: - автомобіль марки «Toyota Camry» р.н НОМЕР_1 , 2005 року випуску, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 видане ТСЦ 5143 від 07.09.2019 року, належить ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене з метою фіксації та проведення з вказаними транспортними засобами авто технічних експертиз технічного стану транспортного засобу та транспортно-трасологічну експертизу, необхідно надати безперешкодний доступ судовому експерту ОНДІСЕ для їх огляду.

Транспортні засіб - «Toyota Camry» р.н НОМЕР_1 доставлений на територію тимчасового майданчика в село Салгани, вулиця Шабська 22, на зберігання у незмінному стані для огляду судовим експертом.

У зв`язку з цим на даній стадії досудового розслідування виникла необхідність надання зазначених транспортних засобів для огляду судовому експерту та необхідність зберігання на майданчику без доступу сторонніх осіб.

В арешті зазначеного автомобіля за ухвалою слідчого судді в обмеженні права на відчуження, щодо якого існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що є доказом злочину а також з метою в подальшого забезпечення цивільного позову.

У судовому засіданні 19.03.2025 власник майна та його представник адвокат ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання, вважали його безпідставним.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явились, просили суд розглядати клопотання у їх відсутність.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшла наступних висновків.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами статей 131, 132 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п.1 ч. 2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

В силу ст. 173 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати зокрема правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з матеріалами провадження вилучений під час огляду місця події транспортні засоби є майном, що відповідає критеріям речового доказу. Збереження речового доказу у незмінному стані є необхідним до встановлення обставин, які підлягають доказуванню у даній категорії справ.

Постановою від 17.03.2025 слідчим СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області призначено автотехнічну експертизу з дослідження технічного стану транспортного засобу, проведення якої доручити ОНДІСЕ. На вирішення експертизи поставити наступні питання:

- в якому стані гальмівна система, система рульового управління, система ходової частини, автомобіля марки «Toyota Camry» р.н НОМЕР_1 ?

- чи має будь-яка з перерахованих систем відмову, та чи знаходиться вона у причинному зв`язку з ДТП?

Наведені слідчим мотиви арешту є виправданим втручанням у право власності особи з метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування.

Слідчий суддя звертає увагу, що правоохоронні органи повинні діяти оперативно, особливо коли мова йде про обмеження прав особи.

Після проведення усіх необхідних заходів пов`язаних із проведенням призначеної експертизи, власник транспортного засобу має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в частині заборони користування.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 7 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, вилучені (отримані) стороною обвинувачення речові докази зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження в індивідуальному сейфі (металевій шафі) слідчого, дізнавача, який здійснює таке провадження.

Речові докази, в тому числі документи, які за своїми властивостями (габаритами, кількістю, вагою, об`ємом) не можуть зберігатися разом з матеріалами кримінального провадження, зберігаються у спеціальних приміщеннях органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання, що обладнані сейфами (металевими шафами), стелажами, оббитими металом дверима, ґратами на вікнах, охоронною та протипожежною сигналізацією (далі - обладнані приміщення), крім матеріальних носіїв секретної інформації, які передаються в установленому законом порядку на зберігання до режимно-секретного підрозділу органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання. У разі відсутності обладнаного приміщення виділяються спеціальні сейфи (металеві шафи) достатнього розміру (далі - спеціальний сейф).

З аналізу статті 100 КПК України вбачається, що до компетенції слідчого судді не входить вирішення долі речових доказів на стадії досудового розслідування, зокрема визначення місця їх зберігання.

Згідно із частиною дев`ятою статті 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що місце зберігання речових доказів на даній стадії повинно бути вирішено слідчим, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Керуючись статтями 131, 132, 167, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя

постановив:

клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на транспортні засоби з позбавленням права на відчуження та користування ним до проведення необхідних судових авто технічних експертиз на автомобіль марки «Toyota Camry» р.н НОМЕР_1 , 2005 року випуску, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 видане ТСЦ 5143 від 07.09.2019 року, належить ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 .

Визначення місця зберігання речового доказу покласти на сторону кримінального провадження, якій надані речові докази, покладено під час досудового розслідування обов`язок організувати належне збереження таких речових доказів та забезпечити їх схоронність.

На підставі частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено о 14:00 20.03.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1