Справа № 991/7319/21
Провадження № 11-кп/991/72/25
Головуючий суддя в суді першої інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

03 квітня 2025 року місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду у складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у кримінальному провадженні № 0000235 від 11.07.2016 клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 Кримінального кодексу України,

за участю:

обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 ,

У С Т А Н О В И Л А:

Вищий антикорупційний суд 09.01.2025 ухвалив вирок у кримінальному провадженні № 0000235 від 11.07.2016, за обвинуваченням, у тому числі ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

Цим вироком суд першої інстанції змінив ОСОБА_6 застосований щодо неї запобіжний захід у виді застави, залишив до набрання вироком законної сили заставу в раніше визначеному розмірі 3 783 600 грн та поклав на неї строком на два місяці (до 09.03.2025 включно) обов`язки, передбачені статті 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду та до органу виконання покарань;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- носити електронний засіб контролю;

- не відлучатися за межі м. Києва та Київської області без дозволу прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

21.02.2025 Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду своєю ухвалою продовжила строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених вироком від 09.01.2025 на обвинувачену ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили чи прийняття іншого судового рішення щодо її обвинувачення по суті апеляційних скарг, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду та до органу виконання покарань;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- носити електронний засіб контролю;

- не відлучатися за межі м. Києва, Київської та Вінницької областей без дозволу прокурора або суду;

- залишити на зберіганні у відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обвинувачена ОСОБА_6 подала до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду клопотання в порядку ст. 201 КПК України. Просить скасувати обов`язок носити електронний засіб контролю, оскільки через його носіння в неї утворилася хвороба - простий подразнювальний контактний дерматит, у ділянці контакту пристрою зі шкірою з`явилися свербіж та почервоніння. Також носіння браслета призводить до травм та крововиливів, які супроводжуються больовими відчуттями. Лікар рекомендує прибрати з ноги електронний пристрій. Разом із тим, обвинувачена просить скасувати обов`язок не відлучатися за межі м. Києва, Київської та Вінницької областей без дозволу прокурора або суду. У цій частині зазначає, що вона поновлена на посаді в.о. Голови правління ПАТ «Черкасиобленерго»; у Відділі ДВС Придніпровського району міста Черкаси перебувають виконавчі провадження, в яких обвинувачена захищає свої права як стягувач для виконання рішення суду про поновлення на посаді; у Придніпровському районному суді міста Черкаси та Ленінському районному суді міста Полтава перебувають на розгляді кримінальні провадження за її обвинуваченням. Отже, покладений обов`язок перешкоджає їй оперативно захищати свої права у судах та виконавчій службі.

Додатково обвинувачена акцентує на тому, що за період досудового розслідування, застосованих запобіжних заходах як і цьому кримінальному провадженні, так і в інших, не було виявило жодного факту який би вказував на виникнення ризику втечі. До того ж суд першої інстанції зазначив у вироку про бездоганну процесуальну поведінку обвинуваченої під час судового розгляду. За період після ухвалення вироку обвинувачена жодного разу не порушила обов`язки, умови носіння електронного браслета, здала на зберігання закордонні паспорти, сумлінно готується до апеляційного розгляду, не має на меті перешкоджати правосуддю та тим більше втекти.

Обвинувачена та її захисник у судовому засіданні підтримали клопотання у повному обсязі з наведених у ньому підстав, просили задовольнити.

Інші учасники судового провадження у судове засідання не прибули. Колегія суддів доходить висновку, що їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали провадження, заслухавши учасників кримінального провадження, колегія суддів доходить наступних висновків.

Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу (ч. 1, 2 ст. 331 КПК України).

Частиною 1 статті 201 КПК України визначено, зокрема, що обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, мають право подати клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та покладених на нього судом, чи про зміну способу їх виконання.

Клопотання про зміну запобіжного заходу розглядається за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 201 КПК України).

Кримінальне процесуальне законодавство не визначає переліку підстав зміни запобіжного заходу за клопотанням, а стаття 201 КПК України вказує тільки на те, що до клопотання мають бути додані матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання.

На переконання колегії суддів, зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про обрання запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну, зменшення або збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому в контексті розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу суд не переглядає рішення про його застосування, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований до обвинуваченого відповідний захід або його виконання та які виникають у зв`язку з плином часу. Такий висновок опосередковано ґрунтується на приписах ч. 5 ст. 201 КПК України, які унеможливлюють подання обвинуваченим чи його захисником клопотання про зміну запобіжного заходу протягом тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу.

Таким чином, колегія суддів констатує, що підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.

З огляду на зазначені положення закону колегії суддів під час вирішення клопотання про зміну запобіжного заходу, необхідно в межах доводів відповідних клопотань розкрити питання існування обставин, про які не було відомо сторонам, та які не були предметом оцінки під час прийняття рішення про продовження запобіжного заходу, та чи виникли після постановлення такого рішення нові обставини, що свідчать про зменшення встановлених ризиків.

Зміст клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 зводиться до прохання скасування обов`язків: носити електронний засіб контролю з огляду на істотне порушення нормального укладу життя, незручність та завдання шкоди здоров`ю; не відлучатися за межі м. Києва, Київської та Вінницької областей без дозволу прокурора або суду, оскільки обвинувачені необхідно відлучатися до Черкас та Полтави з метою захисту своїх прав у судах та виконавчій службі.

Колегія суддів дослідила матеріали справи, у тому числі документи на які посилається обвинувачена, як на підставу для скасування обов`язків, врахувала дані про особу обвинуваченої, зокрема майновий стан обвинуваченої, а також те, що вона може без обмежень перетинати державний кордон України, характер та ступінь тяжкості злочинів, у вчиненні яких вона обвинувачується, а також те, що вироком їй призначено суворе покарання у вигляді позбавлення волі, вирок законної сили на час подання клопотання не набрав, та доходить висновку, що обов`язки не підлягають скасуванню.

На переконання колегії суддів, наданий обвинуваченою консультативний висновок лікаря, який містить рекомендацію щодо зняття засобу електронного контролю у зв`язку з діагностованим подразнювальним контактним дерматитом, сам по собі не є достатньою підставою для скасування цього обов`язку. Зазначене захворювання є дерматологічною реакцією на зовнішній подразник, яка, згідно з медичною практикою, може бути усунена шляхом відповідного лікування, корекції фіксації пристрою або зміни умов його носіння. Виникнення свербежу, подразнення чи інших фізичних незручностей може бути вирішене шляхом належного медичного догляду, що й передбачено призначеним обвинуваченій лікуванням. Водночас твердження обвинуваченої про те, що носіння електронного браслета завдає їй травм, зокрема спричиняє крововиливи та біль, потребує належного медичного підтвердження, зокрема висновків про критичні ускладнення або загрозу її здоров`ю, що унеможливлюють подальше використання цього засобу контролю. Надані обвинуваченою матеріали таких висновків не містять.

Колегія суддів також звертає увагу, що можливі незручності чи дискомфорт, пов`язані з носінням браслета, можуть бути мінімізовані шляхом корекції його фіксації або відповідного медичного догляду, без необхідності скасування цього запобіжного заходу.

З огляду на викладене, доводи обвинуваченої колегія суддів вважає недостатніми для скасування покладеного на неї обов`язку носити засіб електронного контролю.

Що стосується покладеного на обвинувачену обов`язку не відлучатися за межі м. Києва, Київської та Вінницької областей без дозволу прокурора або суду, то колегія суддів зазначає, що він є процесуальним обмеженням, спрямованим на забезпечення належної процесуальної поведінки та запобігання можливим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Посилання обвинуваченої на необхідність захисту своїх прав у виконавчих провадженнях та судових процесах не може слугувати достатньою підставою для скасування цього обов`язку. У цій частині колегія суддів звертає увагу на те, що законодавство передбачає можливість отримання дозволу у прокурора або суду на тимчасове відлучення за межі визначених регіонів у разі необхідності. Доказів того, що обвинувачена зверталася з відповідними клопотаннями та отримувала безпідставні відмови, суду не надано. До того ж колегія суддів акцентує, що з наданих обвинуваченою роздруківок із «Судової влади» вбачається, що судові засідання у кримінальних провадженнях за участю обвинуваченої в інших регіонах призначаються не дуже часто та отримання дозволу на виїзд заздалегідь не є надмірним обтяженням. Крім того, умовах сучасної судової практики розгляд справ може здійснюватися з використанням засобів відеоконференцзв`язку. Обвинувачена не довела, що її особиста присутність у судових засіданнях є безальтернативною та не може бути забезпечена дистанційно.

Отже, на переконання колегії суддів, обов`язок не залишати певні регіони є розумним і пропорційним, оскільки сприяє досягненню цілей кримінального провадження та забезпечує належну явку обвинуваченої за викликом. Тому доводи клопотання про скасування обов`язку не відлучатися за межі м. Києва, Київської та Вінницької областей є необґрунтованими, а покладене обмеження не створює непропорційних перешкод для реалізації прав обвинуваченої.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що клопотання обвинуваченої не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 201, 376, 424, 532 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4