Справа№484/5490/24
Провадження№: 1-кс/484/1146/24
Ухвала

про продовження запобіжного заходу

18.12.2024 року м. Первомайськ

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайську клопотання прокурора Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000965 від 28.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Євтодія Балтського району Одеської області, громадянина України, не працюючого, не маючий освітнього рівня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимий:

10.02.2017 Балтським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-ох років позбавлення волі із застосування ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

30.11.2018 Балтським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ст. ст. 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

01.09.2020 ухвалою Вознесенського міськрайонного суду засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 15 днів не відбутого строку основного покарання (справа №473/2810/20).

13.05.2021 Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі (справа №522/4256/21).

05.03.2024 на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено з місць позбавлення волі умовно-достроково на не відбутий строк 11 місяців 12 днів (справа № 521/2212/24).

29.09.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

встановив

слідчий СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області за погодженням з прокурором Первомайської окружної прокуратури звернувся до слідчого судді із зазначеним клопотанням, в якому просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування, тобто до 22.01.2025 року із можливістю визначення розміру застави.

Клопотання обґрунтовано наступним, у провадженні СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження № 0000965 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення ч. 4 ст. 185 КК України.

28 вересня 2024 року, близько 18:50 год. ОСОБА_6 , у власних цілях прямував по «Скверу Перемоги», що розташований в центрі міста Первомайська Миколаївської області.

Прямуючи по «Скверу Перемоги» м. Первомайська Миколаївської області, ОСОБА_6 помітив на лавці, мобільний телефон марки «Samsung Galaxy M21» синього кольору, із серійний номером НОМЕР_1 , належний потерпілому ОСОБА_7 .

В цей же час у ОСОБА_6 виник умисел на таємне заволодіння вказаним мобільним телефоном.

Виконуючи задумане,в цей же час, ОСОБА_6 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та не може чинити перешкоди, реалізуючи прямий умисел, корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, з метою незаконного заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, ОСОБА_6 підійшов до лавки та викрав з неї бувший у використанні мобільний телефон марки «Samsung Galaxy M21» синього кольору, із серійний номером R58NC3N288A IMEI 1) НОМЕР_2 , 2) НОМЕР_3 , належний потерпілому ОСОБА_7 .

Після чого ОСОБА_6 з викраденим майном з місця події зник та яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 5 799 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

ОСОБА_6 29.09.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

16.12.2024 керівником Первомайської окружної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000965 продовжено до трьох місяців, тобто до 22.01.2025.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 інкримінованого йому правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 28.09.2024;

- Протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 від 28.09.2024;

- Протоколом огляду місця події ід 28.09.2024;

- Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.09.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 28.09.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 28.09.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 29.09.2024;

- Повідомленням про підозру ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 177 КПК України існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може:

- ОСОБА_6 , знаючи про наслідки та ймовірну відповідальність за вчинення вказаного злочину, перебуваючи на свободі, переховується від суду, в період умовно дострокового звільнення вчинив новий злочин та може вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказане підтверджується, тим, що він вчинив умисний тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років та маючи судимості за однотипні злочини, розуміє всю тяжкість покарання. Отже, розуміючи тяжкість понесення покарання у вчиненні інкримінованого злочину, ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення понесення покарання. Прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001 зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування», а тому ймовірна тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 . У разі визнання останнього винуватим у кримінальному правопорушенні, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування останнього від суду. Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Крім того, відсутність постійного місця роботи та постійних джерел для існування, негативно вплинуло на подальшу поведінку ОСОБА_6 , який повторно вчинив злочин, пов`язаний із посяганням на чуже майно. Після нетривалого проміжку часу ОСОБА_6 , після реального відбуття покарання за попереднім вироком у місцях позбавлення волі, не зробивши жодних висновків знов вчинив умисний тяжкий злочин щодо неповнолітньої особи, що свідчить про його небажання виправлятись і свідчить про стійку злочинну спрямованість його поведінки.

- ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати та здійснювати тиск на неповнолітнього потерпілого, чи свідків у вказаному кримінальному провадженні з метою зміни їх показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують підозрюваного, оскільки потерпілий та свідки проживають разом з ним в одному населеному пункті.

- ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Такі обставини, на думку сторони обвинувачення, не можуть залишитись поза увагою суду та є достатньо переконливими для того щоб прийняти рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дані ризики мали місце при обранні підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та до цього часу не зменшились та виправдовують його тримання під вартою.

Обставинами, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення двохмісячного строку досудового розслідування і дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є необхідність виконати наступне:

-отримати висновок судово-психіатричної експертизи.

-за результатами отриманих даних, вирішити питання про проведення додаткових слідчих дій;

-виконати вимоги ст.290 КПК України з підозрюваним та його захисником;

-виконати вимоги ст.290 КПК України з потерпілою;

-скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Проведення вище зазначених дій має вирішальне значення для подальшого судового розгляду кримінального провадження, без виконання яких неможливо прийняти остаточне рішення. Разом з цим, двох місячний строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 закінчується 22.12.2024, а завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки необхідно виконати вище перераховані процесуальні дії.

З урахуванням викладеного, вищевказаних ризиків та обставин, що підтверджують їх наявність, застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою (більш м`якого), не забезпечить належної поведінки підозрюваного в ході досудового розслідування та під час судового розгляду в кримінальному провадженні та не зможе запобігти настанню вище перерахованих ризиків, які передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_6 та його адвокат не заперечували проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріал додані до клопотання вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити.

Подане до суду клопотання про обрання запобіжного заходу відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, у відповідності до ч.2 ст.184 КПК України, вручені підозрюваному завчасно.

Відповідно до положень ст.ст.177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин.

Факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку.

Тому суд, не вдається до доведення факту вчинення та характеру інкримінованого правопорушення ОСОБА_6 за ч.4 ст. 185 КК України, оскільки це є завданням досудового розслідування, сприяти якому і має застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, переконався, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, яке є тяжкими злочином. На обґрунтованість вказаної підозри вказують, зокрема, результати покази свідків та письмові матеріали кримінального провадження. Таким чином факти, наведені в клопотанні слідчого, і які є причиною виникнення підозри, є переконливими.

Санкція вказаної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до 8-ми років.

ОСОБА_6 , знаючи про наслідки та ймовірну відповідальність за вчинення вказаного злочину, перебуваючи на свободі, переховувався від суду, в період умовно дострокового звільнення вчинив новий злочин та може вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказане підтверджується, тим, що він вчинив умисний тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років та маючи судимості за однотипні злочини, розуміє всю тяжкість покарання. Отже, розуміючи тяжкість понесення покарання у вчиненні інкримінованого злочину, ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення понесення покарання.

Крім того, відсутність постійного місця роботи та постійних джерел для існування, негативно вплинуло на подальшу поведінку ОСОБА_6 , який повторно вчинив злочин, пов`язаний із посяганням на чуже майно. Після нетривалого проміжку часу ОСОБА_6 , після реального відбуття покарання за попереднім вироком у місцях позбавлення волі, не зробивши жодних висновків знов вчинив умисний тяжкий злочин щодо неповнолітньої особи, що свідчить про його небажання виправлятись і свідчить про стійку злочинну спрямованість його поведінки.

ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати та здійснювати тиск на неповнолітнього потерпілого, чи свідків у вказаному кримінальному провадженні з метою зміни їх показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують підозрюваного, оскільки потерпілий та свідки проживають разом з ним в одному населеному пункті.

ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31.10.2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 28.12.2024 року включно із визначенням застави. Визначено ОСОБА_6 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Згідно ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Таким чином, строк тримання під вартою ОСОБА_6 спливає 28.12.2024 року.

Ризики, які мали місце при обранні підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та до цього часу не зменшились та виправдовують його тримання під вартою.

Обставинами, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення двохмісячного строку досудового розслідування і дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є необхідність виконати наступне:

-отримати висновок судово-психіатричної експертизи.

-за результатами отриманих даних, вирішити питання про проведення додаткових слідчих дій;

-виконати вимоги ст.290 КПК України з підозрюваним та його захисником;

-виконати вимоги ст.290 КПК України з потерпілою;

-скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Проведення вище зазначених дій має вирішальне значення для подальшого судового розгляду кримінального провадження, без виконання яких неможливо прийняти остаточне рішення. Разом з цим, двох місячний строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 закінчується, а завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки необхідно виконати вище перераховані процесуальні дії.

З урахуванням тяжкості злочину та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити щодо підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків з визначенням застави.

Керуючись ст. ст. 12, 111, 176-178, 183-199 КПК України

ухвалив

продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування, до 22.01.2025 року включно.

Визначити ОСОБА_6 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою заставодавцем.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі.

У разі звільнення ОСОБА_6 з-під варти під заставу, покласти на нього обов`язки:

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити підозрюваного, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя: