Справа № 154/890/25 Провадження №11-сс/802/182/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 03 березня 2025 року щодо ОСОБА_7 (ЄРДР за № 0000188),

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 за погодженням з прокурором Володимирської окружної прокуратури звернувся до слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Залужжя, Володимирського району, Волинської області, громадянина України, з повною загальною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Володимир-Волинського міського суду від 14.07.2020 року за ч.2 ст.185, ч.1 ст.263, ч.3 ст.185 КК України, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000188.

Ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 03 березня 2025 року задоволено клопотання слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 , застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто з моменту затримання 01 березня 2025 року до 29 квітня 2025 року, з визначенням розміру застави в сумі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень.

В поданій апеляційній сказі захисник ОСОБА_6 вважає ухвалу слідчого судді незаконною. Посилається на те, що під час розгляду клопотання ні слідчий, ні прокурор не довели, що менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Вказує на те, що розмір застави є необґрунтованим і таким, що не відповідає фінансовим можливостям підозрюваного. Просить ухвалу слідчого скасувати в частині визначення розміру застави та визначити підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також в поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просив розгляд справи проводити без його участі, та без участі його підзахисного.

Будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце апеляційного перегляду, прокурор до зали суду не з`явився.

Враховуючи вказані обставини, а також, що про дату час і місце учасники кримінального провадження повідомлені належним чином, керуючись ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд поданої захисником апеляційної скарги за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ст.177 КПК України передбачено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України;

- наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України, а саме володіючи інформацією про свідків у вказаному кримінальному провадженні буде мати можливість незаконно впливати на них, оскільки йому відоме місце їхньої роботи, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки він є особою неодноразово судимою, судимість якої не знята та не погашена в установленому законом порядку, та підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, може вчиняти інші злочини, оскільки офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів та засобів для існування, не має тісних соціальних зв`язків, не займається суспільно-корисною діяльністю;

- недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого.

Як убачається з матеріалів провадження, 01 березня 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів.

Вирішуючи питання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в цілому мотивував своє рішення.

Обґрунтованість оголошеної ОСОБА_7 підозри стверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, у тому числі: протоколом огляду місця події, протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколом пред`явлення впізнання особи, іншими зібраними по кримінальному провадженню доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погоджується і апеляційний суд.

Так, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк до десяти років.

Крім того, у провадженні Володимир-Волинського міського суду Волинської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 про обвинувачення за ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до листа ДУ «Луцький слідчий ізолятор» від 16.12.2024, 13.12.2024 на підставі ухвали Володимир-Волинського міського суду від 21.11.2024 у кримінальному провадженні №0000367 від 11.04.2024 відносно ОСОБА_7 внесено заставу в сумі 75700 грн, квитанція від 09.12.2024 року, та ОСОБА_7 звільнено з під варти.

Однак, перебуваючи під заставою в іншому кримінальному провадженні, ОСОБА_7 вчинив інше кримінальне правопорушення.

За викладених обставин у сукупності апеляційний суд приходить до висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 є недостатнім.

Що ж стосується доводів захисника про те, що визначений підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави є завеликим, суд апеляційної інстанції вважає їх такими, що не заслуговують на увагу.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, яке за ступенем тяжкості належить до категорії тяжких злочинів.

Приписами ч.3 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Положення п.2 ч.5 ст.182 КПК України регламентують, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вимогами ч.4 ст.182 КПК України визначено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З огляду на наведене, враховуючи майновий та сімейний стан ОСОБА_7 , суд апеляційної інстанції вважає, що визначений підозрюваному слідчим суддею розмір застави у сумі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень, повністю відповідає вимогам кримінального процесуального закону та зможе забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам будь-якого перешкоджання здійсненню кримінального провадження.

При цьому розмір застави повністю відповідає вимогам п.2 ч.5 ст.182 КПК України

Ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі захисника, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 03 березня 2025 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: