УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 756/10117/23

провадження № 51-694 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу представника цивільного відповідача - директора ТОВ «Тераса» ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 07 січня 2025 року про повернення апеляційної скарги,

встановив:

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 січня 2025 року, на підставі

статей 395, 399 КПК України, відмовлено у задоволенні клопотання представника цивільного відповідача - директора ТОВ «Тераса» ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Оболонського районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року, а її апеляційну скаргу повернуто.

Не погодившись із зазначеним рішенням ОСОБА_4 звернулася з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою. Вказує, що суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення місцевого суду, оскільки не врахував, що на даний час на всій території України триває режим воєнного стану та продовжуються бойові дії, а на території м. Києва і Київської області існує постійна загроза ракетних обстрілів та ризики перебоїв або відключення електропостачання, що також відображається на роботі відділень АТ «Укрпошта». Стверджує, що постійні тривоги, перебування в укритті та відсутність електроживлення впливає на можливість своєчасного отримання, ознайомлення, складання і направлення будь-яких процесуальних документів. Крім цього зазначає, що вже зверталася з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку, однак апеляційний суд не врахував, що рішення місцевого суду від 10 травня 2024 року було отримано ТОВ «Тераса» лише 21 травня 2024 року, у зв`язку з чим ухвалою від 01 липня 2024 року безпідставно відмовив у задоволенні вказаного клопотання. На думку ОСОБА_4 , звернення з апеляційною скаргою 17 червня 2024 року відбулося з незначним пропуском строку на апеляційне оскарження.

Таким чином, на переконання представника цивільного відповідача, наведені причини пропуску строку є поважними, а строк на апеляційне оскарження вироку Оболонського районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року підлягав поновленню.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Як слідує зі змісту долучених копій судових рішень, представник цивільного відповідача - директор ТОВ «Тераса» ОСОБА_4 17 червня 2024 року вперше звернулася з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Оболонського районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року. В обґрунтування клопотання зазначала, що копію рішення місцевого суду було надіслано 13 травня 2024 року та отримано ТОВ «Тераса» лише 21 травня 2024 року. Ухвалою суду апеляційної інстанції від 01 липня 2024 року вказане клопотання залишено без задоволення, а касаційну скаргу повернуто. 23 липня 2024 року ОСОБА_4 повторно звернулася з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного вироку суду першої інстанції, в якому посилалася, як на причини пропуску строку, на введення воєнного стану на території України, повітряні тривоги та відключення світла.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Також, у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Як вже було зазначено, у своєму клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Оболонського районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року, представник цивільного відповідача послалася, як на причини пропуску вказаного строку, на введення воєнного стану на території України, повітряні тривоги та відключення світла. Однак наведені обставини жодним чином не впливають на перебіг строку апеляційного оскарження, оскільки ОСОБА_4 формально посилається на військову агресію на території України та не наводить доводів щодо наявності об`єктивних перешкод для своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції, а сам по собі факт введення на території України воєнного стану, не є беззаперечною підставою для цього.

Враховуючи вищевказане, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що підстав для поновлення представнику цивільного відповідача строку на апеляційне оскарження немає, з чим погоджується і колегія суддів касаційного суду.

Крім того, посилання представника цивільного відповідача у касаційній скарзі про те, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні її клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження під час звернення з апеляційною скаргою 17 червня 2024 року, адже не врахував, що рішення місцевого суду від 10 травня 2024 року було отримано ТОВ «Тераса» лише 21 травня 2024 року, є неспроможними, оскільки залишок строку на апеляційне оскарження, після отримання повного тексту вироку, був достатнім для звернення з апеляційною скаргою в межах встановленого КПК України строку.

Інших причин, які завадили ОСОБА_4 протягом строку на апеляційне оскарження звернутися до апеляційного суду та, які можна було б визнати поважними, у клопотанні не наведено та колегією суддів не встановлено.

З урахуванням викладеного, Верховний Суд вважає, що обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника цивільного відповідача - директора ТОВ «Тераса» ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 07 січня 2025 року про повернення апеляційної скарги.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3