Номер провадження:1-кс/521/3643/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № №0000832 від 13.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси звернувся слідчий з клопотанням, погодженим з прокурором про накладення арешту на майно.

З клопотання вбачається, що 13.11.2024 до відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, надійшло повідомлення від УСР в Одеській області ДСР НП України, про те, що на території Хаджибейського району (колишній Малиновський район) діє група осіб, які з корисливих мотивів налагодили схему із незаконного переправлення осіб через державний кордон України, поза встановленими пунктами пропуску на територію Республіки Молдова.

Незаконне переправлення однієї особи через державний кордон України, члени групи здійснюють за грошову винагороду у розмірі від 8000 до 9000 доларів США.

Під час проведення слідчих дій та оперативних заходів встановлено безпосередніх пособників, виконавців злочину та ймовірного організатора, які наразі підшукують людей для їх переправлення через державний кордон України.

Зазначені учасники групи спілкуються між собою із застосуванням засобів конспірації, використовують номери телефонів, які відомі визначеному колу осіб, мають певних довірених осіб.

Можлива причетність вказаних осіб до вчинення кримінального правопорушення підтверджується доказами, що наявні в матеріалах кримінального провадження.

Під час проведення слідчих (розшукових) дій та оперативно-розшукових заходів установлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення можливо причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який можливо причетний до незаконного переправлення осіб через державний кордон України, поза встановленими пунктами пропуску до Республіки Молдови.

Так, 27.11.2024 на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, було проведено невідкладний обшук автомобіля марки «Volkswagen Transporter» із д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який був розташований на автомобільній дорозі між населеними пунктами, а саме: с. Степанівка та с. Горячівка, Подільського району, Одеської області, на відстані приблизно 4 кілометра від державного кордону із Республікою Молдова, який знаходиться у володінні та користуванні ОСОБА_4 , під час якого було виявлено та в подальшому вилучено наступне, а саме:

- мобільний телефон марки «Iphone 13», ІМЕІ 1: НОМЕР_3 із сім-картою мобільного оператора «Водафон» із контактним номером НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон марки «Ergo», ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 із сім-картою мобільного оператора «Водафон» із контактним номером НОМЕР_7 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Volkswagen Transporter» № НОМЕР_8 ;

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 № НОМЕР_9 ;

- транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter» із державними номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 із ключами від нього.

Надалі, вище перелічені речі, предмети та документи будуть оглянуті слідчим та в подальшому у відповідності до ст. 98 КПК України, на підставі винесеної постанови визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, оскільки є достатньо підстав вважати, що вони є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Беручи до уваги вищевикладене, а також ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, з метою недопущення пошкодження, знищення, псування, перетворення, відчуження вищевказаного вилученого майна, яке є об`єктом, предметом та знаряддям кримінального правопорушення, та яке визнано в порядку діючого кримінально процесуального законодавства речовими доказами, задля виконання завдання та дотримання загальних засад кримінального провадження, виявлення та фіксації слідів вчинення кримінального правопорушення за допомогою проведення відповідних судових криміналістичних експертиз, з метою забезпечення збереження речових доказів, які можуть бути використані для встановлення об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадження, а також те, що є достатні підстави вважати що вище зазначені вилучені речі та документи набуті кримінально протиправним шляхом, в результаті чого зберігають на собі сліди кримінального правопорушення які мають суттєве значення для подальшого розслідування вказаного кримінального провадження.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій підтримав клопотання, та вважає, що є всі законні підстави для задоволення клопотання, з підстав які викладені в ньому, просив проводити розгляд клопотання без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

На підставі викладеного та враховуючи, що слідчий своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту вказаного майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за №0000832 від 13.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 27.11.2024 під час проведення обшуку автомобіля марки «Volkswagen Transporter» із д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який знаходиться у володінні та користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- мобільний телефон марки «Iphone 13», ІМЕІ 1: НОМЕР_3 із сім-картою мобільного оператора «Водафон» із контактним номером НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон марки «Ergo», ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 із сім-картою мобільного оператора «Водафон» із контактним номером НОМЕР_7 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Volkswagen Transporter» № НОМЕР_8 ;

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 № НОМЕР_9 ;

- транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter» із державними номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 із ключами від нього.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1