Справа № 548/1227/24
Провадження №1-в/548/89/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повний текст)

17.12.2024 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

засудженої - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хорол подання начальника Лубенського районного сектору № 4 філії ДУ "Центр пробації" в Полтавській області ОСОБА_5 про приведення у відповідність до вимог Закону України №3886-ХІ від 18.07.2024 вироку Хорольського районного суду Полтавської області від 24 липня 2024 справа №548/1227/24, про засудження

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Хорол Полтавської області, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта середня, не заміжної, не працюючої, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, інвалідності не має, за ч. 4 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, звільненої від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, на підставі ст.75 КК України, із покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В Хорольський районний суд Полтавької області звернулася начальник Лубенського районного сектору № 4 філії ДУ "Центр пробації" в Полтавській області ОСОБА_5 з поданням щодо звільнення ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 24.07.2024 року.

Подання мотивоване, тим що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18.07.2024 року, яким було внесені зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст.51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

У зв`язку зі змінами, внесеними до ст.51 КУпАП Законом України №3886-ІХ від 18.07.2024 року, після 09.08.2024 року, дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 КУпАП.

Посилається на те, що згідно вироку Хорольського районного суду Полтавської області від 24.07.2024 року вартість викраденого засудженою ОСОБА_4 майна складає 1133,33 грн., що враховуючи викладені вище норми законодавства України, виключає (скасовує) кримінальну відповідальність за ст.185 КК України.

Відтак, з метою вирішення питання виконання вироку, просить суд звільнити засуджену ОСОБА_4 від призначеного вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 24.07.2024 року покарання за ч.4 ст.185 КК України у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке вона була засуджена, відповідно до положень Закону України«Про внесеннязмін доКодексу Українипро адміністративніправопорушення тадеяких іншихзаконів Українищодо посиленнявідповідальності задрібне викраденнячужого майната врегулюваннядеяких іншихпитань діяльностіправоохоронних органів»№ 3886-ІХвід 18.07.2024 року.

Представник Лубенського районного сектору № 4 філії ДУ "Центр пробації" в Полтавській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, в поданій до суду заяві подання підтримала з підстав, викладених у ньому, просила суд його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні подання підтримав, вважає, що враховуючи те, що ОСОБА_4 за вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 24.07.2024 р. вчинила крадіжку на суму 1133 грн. 33 коп., що не перевищує розмір встановлений в ст.51 КУпАП в теперішній редакції, слід вважати, що караність даного діяння за законом, який існує на даний час, усунена, а тому вона підлягає негайному звільненню від призначеного покарання.

Засуджена ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала подання та просила його задовольнити.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд, вивчивши подання та матеріали справи, заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти його задоволення, вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 24.07.2024 року засуджена вироком Хорольського районного суду Полтавської області за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку 1 рік, згідно ст.76 КК України зобов`язана періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вказаним вироком ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану. При цьому вартість викраденого майна становила 1133 грн. 33 коп.

Вирок набрав законної сили 24.08.2024 року та 28.08.2024 року був прийнятий до виконання Лубенським районним сектором № 4 філії ДУ "Центр пробації" в Полтавській області

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18 липня 2024 року, яким було внесені зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст.51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

У зв`язку зі змінами внесеними до ст.51 КУпАП Законом України №3886-1Х від 18.07.2024 року, після 09 серпня 2024 року, дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 КУпАП.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

У 2024 році розмір податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України становив 1 514 грн., тобто для кваліфікації викрадення майна за нормами відповідних статей КК України, його вартість, відповідно до чинних норм законодавства, для 2024 року повинна перевищувати 3028 грн.

Станом на 01.01.2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, згідно із Законом України«Про Державнийбюджет Українина 2024 рік» становив 3028 грн, тобто неоподатковуваний мінімум доходів громадян становить 1514 грн. на 2024 рік, а два неоподатковуваних мінімумів, зазначених в ч.2 ст.51 КУпАП становить 3028 грн.

Відтак, для кваліфікації адміністративного чи кримінального правопорушення неоподатковуваний мінімум складає 3028 грн. х 50% = 1 514 грн.

Отже, крадіжка майна вартістю до 3028 грн. виключно становить адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.7 ст.42Закону України«Про правотворчудіяльність» у разі викладення структурного елемента нормативно-правового акта в новій редакції попередня його редакція втрачає чинність з дня набрання чинності новою редакцією цього структурного елемента.

Таким чином, діяння за вчинення якого засуджено ОСОБА_4 наразі не може вважатись кримінальним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого остання засуджена не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено саме кримінальну відповідальність.

В процесі реалізації кримінальної відповідальності одним із фактів, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання, є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене ч.2 ст.74 КК України.

Так, частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях ст.58 Конституції України про зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів та ст.5 КК України про зворотну дію кримінального закону у часі.

Згідно з ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч.1 ст.74 КК України).

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини КК України певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК України; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказана в ч.2 ст.74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинене діяння.

Звільнення від відбування покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду - засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні (наприклад, особа звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України чи виконання вироку відстрочене згідно ст.536 КПК України). При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання.

Вказана підстава є обов`язковою для застосування судом.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

За наведених обставин, оскільки на засуджену ОСОБА_4 розповсюджується дія Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, та враховуючи те, що ОСОБА_4 засуджена за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку про наявність фактичних та правових підстав для задоволення подання.

На підставі викладеного, керуючись вимогами Закону України № 3886-IX від 18.07.2024 року, ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ

Подання начальника Лубенського районного сектору № 4 філії ДУ "Центр пробації" в Полтавській області ОСОБА_5 про приведення у відповідність до вимог Закону України №3886-ХІ від 18.07.2024 вироку Хорольського районного суду Полтавської області від 24 липня 2024 справа №548/1227/24, про засудження ОСОБА_4 ,-задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Хорол Полтавської області, від покарання, призначеного за вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 24.07.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1