ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/506/25 Справа № 203/968/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Міністерства Юстиції України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2025 року про відмову у задоволенні скарги,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді від 14 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні скарги Міністерства юстиції України на бездіяльність Третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення за вих. № 168912/9.1.4/15-24 від 06 грудня 2024 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що наведені у заяві Міністерства юстиції України обставини є припущеннями. При цьому, заявником не конкретизовано, які саме посадові особи маються на увазі, що саме вказує на скоєння ними кримінальних правопорушень, в чому саме полягає об`єктивна сторона останніх.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити скаргу, оскільки в заяві про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 365, 367 КК України, викладено короткий опис їх вчинення. При цьому, відповідальна особа ДБР не виконала вимоги ст. 214 КПК України.

Відповідно до ст. 405 КПК України ОСОБА_6 повідомлена належним чином, до апеляційного суду не з`явилася, надіслала заяву про здійснення перегляду без її участі, що не перешкоджає провести перегляд без участі апелянтки.

Заслухавши головуючого суддю, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріалів скарги, мотиви слідчого судді, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Як видно з матеріалів скарги, 02 травня 2024 року Міністерство юстиції України звернулося до Державного бюро розслідувань із заявою про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 364, 365, 367 КК України. Відомості за заявою не внесені до ЄРДР.

В зв`язку з чим, представник Міністерства юстиції України таку бездіяльність оскаржив до слідчого судді, і в своїй скарзі просив визнати дії уповноважених службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м Полтаві щодо невнесення відомостей за заявою від 06 грудня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань протиправними та зобов`язати внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за вказаною заявою.

Відмовляючи у задоволенні скарги слідчий суддя виходив з того, що заява Міністерства юстиції України не містить викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь - якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому відомості, які вказують на ознаки складу злочину, кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Як слідує з матеріалів провадження, в заяві про вчинення кримінального правопорушення Міністерство юстиції України просить внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364 365, 367 КК України та встановити осіб, внаслідок дій або бездіяльності яких Європейським судом прийнято рішення проти України, на підставі якого було нараховано 38 478, 96 грн. відшкодування, а державному бюджету спричинено збитків.

Однак, як вірно зазначив в ухвалі слідчий суддя, в заяві не наведено відомостей про конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, які б об`єктивно підтверджували реальність події злочину в розумінні положень ст. 11 КК України, а викладення даних, щодо рішення Європейського суду з прав людини, який встановив за заявою порушення Державою Україна статей 5 Конвенції, і повідомлення про можливе вчинення невідомими посадовими особами органів державної влади кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 364, 365, 367 КК України, на переконання колегії суддів, дозволяє зробити висновок про відсутність правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії за такою заявою щодо початку досудового розслідування кримінального провадження відповідно до положень ст. 214 КПК України.

Отже, всупереч доводам представника Міністерства юстиції України, висновки слідчого судді про відмову у задоволенні скарги Міністерства юстиції України ґрунтуються на вимогах закону та підтверджуються матеріалами судового провадження, а тому доводи представника в цій частині є неспроможними.

Що стосується доводів апеляційної скарги представника Міністерства юстиції України, про те, що уповноважена особа не виконала вимоги ст. 214 КПК України щодо необхідності внесення відомостей до ЄРДР, то колегія суддів зауважує, що не будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на її назву набуває статусу цього документа і її подання до ДБР не тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР, оскільки вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, яких Міністерством юстиції України наведено не було, а відтак, не було і бездіяльності по невнесенню відомостей до ЄРДР.

Будь - яких істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість постановленої слідчим суддею ухвали за скаргою Міністерства юстиції України та підстав для її скасування не має.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника Міністерства Юстиції України ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги Міністерства юстиції України на бездіяльність Третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення за вих. № 168912/9.1.4/15-24 від 06 грудня 2024 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4