Справа № 507/2770/24
Провадження № 1-кп/507/11/2025
У Х В А Л А
"21" лютого 2025 р. Любашівський районний суд Одеської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
із участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив суд відмовити у затвердженні вищезазначеної угоди.
Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та угоду про примирення, суд приходить до висновку про відсутність підстав для їх затвердження виходячи з наступного.
З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу середньої тяжкості тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, який відноситься до Розділу XV Особливої частини КК України.
Положеннями ч. 7 ст.474 КПК України передбачено випадки для відмови судом в затвердженні угоди, зокрема якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Відповідно до положень ч. 3 ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена тільки у випадках, коли кримінальне правопорушення завдає шкоди приватним інтересам (інтересам фізичної особи) та/або майновим інтересам юридичної особи, тобто щодо діянь, які посягають на приватні інтереси та не зачіпають значною мірою публічних інтересів.
Наведене свідчить про те, що:
- умовами для укладення угоди про примирення є те, що кримінальне правопорушення стосується тільки приватних (особистих або майнових) інтересів конкретної фізичної особи або приватного інтересу юридичної особи, яка не є державним чи комунальним підприємством, установою
- угода про примирення може бути укладена тільки у випадках, коли кримінальне правопорушення завдає шкоди приватним інтересам (інтересам фізичної особи) та/або майновим інтересам юридичної особи, тобто лише щодо діянь, які посягають на приватні інтереси та не зачіпають значною мірою публічних інтересів.
Разом з тим, у даному випадку кримінальним правопорушенням було спричинено шкоду не тільки приватним інтересам потерпілого, а й суспільним інтересам, підірвано авторитет правоохоронних органів загалом, особисту недоторканість інтересів працівника правоохоронного органу, забезпеченням якої держава досягає необхідних умов для належного виконання такими працівниками своїх службових обов`язків, і тому суд приходить до висновку, що угода про примирення у даному кримінальному провадженні суперечать вимогам КПК України, а тому її затвердження є істотним порушенням вимог цього Кодексу.
Крім того, відповідно до змісту ст. 471 КПК України, сторони угоди зобов`язані, крім іншого, узгоджувати міру покарання та звільнення від його відбування з випробуванням (якщо домовленості щодо такого звільнення мали місце та сторони дійшли згоди).
Домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність. Проте, сторонами в угоді від 18 грудня 2024 року узгоджено покарання без врахування ст.71 КК України, адже ОСОБА_5 не відбув покарання, яке було йому призначено вироком Любашівського районного суду від 20 лютого 2024 року за ч.1ст.122, ч.1 ст.125 КК України та обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке він вчинив під час іспитового строку.
Таким чином, суд приходить до висновку про невідповідність угоди вимогам діючого законодавства, що відповідно до вимог ч. 7 ст.474КПК України є підставою для відмови у її затвердженні.
Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України, у разі відмови в затвердженні угоди досудове розслідування або судове провадження продовжується в загальному порядку.
Відтак, у затвердженні угоди про примирення слід відмовити, оскільки її умови суперечать вимогам Кримінально кодексу України та продовжити судове провадження в загальному порядку.
В підготовчому судовому засіданні, дослідивши обвинувальний акт відносно обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість призначення його до судового розгляду за наступними підставами.
Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним слідчим відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності та підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві, не встановлено.
У підготовчому судовому засіданні будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню до судового розгляду не заявлено.
Таким чином, вислухавши прокурора, який доповів про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду, думку обвинуваченого, захисника, потерпілого, суд вважає, що є достатні підстави для призначення його до судового розгляду.
Разом із тим, прокурор просив продовжити ОСОБА_5 строк обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, які були покладені на нього ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 24.12.2024 року на два місяці.
Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 не заперечували проти клопотання прокурора.
Крім того, вказаною вище ухвалою було зазначено, що у разі внесення застави на обвинуваченого покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у цьому кримінально провадженні, строк дії ухвали від 24.12.2024 року закінчується 22 лютого 2024 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.
Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, суд оцінює в сукупності всі обставини справи, у тому числі тяжкість інкримінуємого обвинуваченому кримінального правопорушення, дані про особи обвинуваченого, а тому вважає доцільним продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Згідно ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Керуючись ст. ст.314-316, 369-372, 468-474 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Роз`яснити сторонам, що повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.
Призначити судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, у відкритому судовому засіданні, в залі суду, на 28 лютого 2025 року, о 10:45 годині.
Продовжити ОСОБА_5 , до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України , які були покладені на нього ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 24.12.2024 року, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду, повідомляти суд про зміну свого
місця проживання, утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у цьому кримінально провадженні.
Встановити строк дії обов`язків покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 до 24.04.2025 року.
У судове засідання викликати сторони кримінального провадження.
Розгляд кримінального провадження проводити суддею одноособово.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текстухвали складено 21.02.2025 року.

Суддя ОСОБА_1