Справа № 750/97/25
Провадження № 1-кс/750/264/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2025 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000075 від 18.11.2024, -

в с т а н о в и в:

20.01.2025 засобами поштового зв`язку до суду надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 26.12.2024 про відмову у визнанні потерпілим.

У судовому засіданні ОСОБА_4 скаргу підтримав і пояснив, що під час повідомлення йому про підозру в учиненні особливо тяжкого злочину в порушення КПК України не був залучений його захисник, не запрошено перекладача, хоча він є громадянином іншої держави, тим самим порушено його право на захист. На підставі ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова внесено відомості Єдиного реєстру досудових розслідувань і досудове розслідування повинен здійснювати П`ятий слідчий відділ (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві. Однак, за переконанням ОСОБА_4 , жодні слідчі дії не проводяться, не зрозуміло, з яких підстав слідчий дійшов висновку про відсутність заподіяної йому шкоди вчиненим протиправним діянням, яке розслідується. Звернув увагу слідчого судді, що в описовій частині постанови слідчого, яка оскаржується, слідчий взагалі зазначив, що розслідує кримінальне провадження за ч. 1 ст. 161 КК України.

Представник заявника ОСОБА_3 просив задовольнити скаргу, зазначивши, що під час вручення повідомлення про підозру ОСОБА_4 не запросили його як захисника, чим порушили право підозрюваного на захист, тим самим заподіяно шкоду правам останнього. В ході розслідування слідчий не допитав заявника й узагалі не проводить жодних слідчих дій.

Слідчий у судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд скарги без його участі, просив залишити її без задоволення.

За змістом ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого в судовому засіданні не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши особу, яка подала скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 від 18.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України.

10.12.2024 ОСОБА_4 звернувся до слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, з клопотанням щодо визнання його потерпілим та допиту у цьому процесуальному статусі у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 від 18.11.2024.

Постановою слідчого від 26.12.2024 у задоволенні клопотання ОСОБА_4 відмовлено, оскільки за наслідками вивчення матеріалів кримінального провадження слідчим не встановлено підстав для визнання його потерпілим. При цьому у вступній частині постанови слідчим зазначено, що вказане кримінальне провадження розслідується за ч. 1 ст. 374 КК України (порушення права на захист), а в його описовій частині за ч. 1 ст. 161 КК України (порушення рівноправності громадян залежно від їх расової, національної, регіональної належності, релігійних переконань, інвалідності та за іншими ознаками). Також в описовій частині слідчий указав, що вивчив матеріали кримінального провадження та прийшов до висновку, що клопотання ОСОБА_4 про визнання його потерпілим не підлягає задоволенню, посилаючись на ч.ч. 1, 3 ст. 55 КПК України та зазначаючи, що за наслідками вивчення матеріалів кримінального провадження не встановлено фактів спричинення кримінальним правопорушенням ОСОБА_4 ні моральної, ні матеріальної шкоди.

Однією з загальних засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України, цей принцип передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом; сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відкриваючи провадження за скаргою ОСОБА_4 , слідчим суддею зобов`язано слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 надати до початку судового засідання матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 від 18.11.2024. Однак, слідчий до початку судового засідання матеріали кримінального провадження не надав, чим позбавив можливості слідчого судді пересвідчитися у законності рішення слідчого про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим, зважаючи, що слідчий у постанові наголошував, що це рішення він прийняв виключно на підставі дослідження матеріалів кримінального провадження. Також слідчий суддя зі змісту постанови, яка оскаржується, не може без дослідження матеріалів кримінального провадження встановити, за якою все ж статтею проводиться досудове розслідування, оскільки у вступній частині постанови слідчим зазначено, що вказане кримінальне провадження розслідується за ч. 1 ст. 374 КК України, а в його описовій частині за ч. 1 ст. 161 КК України; не зрозуміло, за якою зі вказаних норм кримінального закону слідчий вважає, що ОСОБА_4 не заподіяно ні моральну, ні матеріальну шкоду.

Частиною 5 ст. 110 КПК України передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови, повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Положень цієї статті слідчим не дотримано при прийнятті рішення про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим з огляду на вищезазначене, а тому скаргу останнього слід задовольнити та скасувати постанову слідчого від 26.12.2024.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309 КПК України,

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 26.12.2024 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 скасувати.

Ухвала не може бути оскаржена.

Слідчий суддя ОСОБА_1