Дата документу 23.01.2025
Справа № 334/2266/24
Провадження № 1-кс/334/255/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя, у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання начальника СВ Відділення поліції №1 Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000257 від 31 березня 2014 року про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка, Кам`янського району, Молдавської РСР, громадянина рф, маючого неповну середню освіту, не одруженого, раніше мешкаючого на території України за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2025 року начальник СВ Відділення поліції №1 Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000257 від 31 березня 2014 року, звернулась в суд із клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України ОСОБА_5 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 05.06.2004 приблизно о 19 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу с. Велика Білозерка, Великобілозерського району, Запорізької області, діючи з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів вступив у злочинну змову з ОСОБА_6 ОСОБА_7 та з неповнолітнім ОСОБА_8 , що полягало в тому, що ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та до ОСОБА_8 та запропонував їм на автомобілі «АЗЛК-2140», який належить ОСОБА_7 , поїхати до с. Добровольче Веселівського району Запорізької області і там скоїти крадіжку худоби, на що останні погодилися, тим самим вступили в злочинну змову.

Перед від`їздом цього ж дня, приблизно о 23 годині, ОСОБА_5 , разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та з ОСОБА_8 поїхали за місцем проживання ОСОБА_5 , де останній взяв ніж та миску. Після чого на автомобілі «АЗЛК-2140» зеленого кольору вони поїхали до с. Добровольче Веселівського району Запорізької області та в лісосмугі за 1 км на північний захід від зазначеного села залишили автомобіль «АЗЛК-2140», а самі пішли до села.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 06.06.2004 приблизно о 00 годині 30 хвилин ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та з ОСОБА_8 підійшли до домоволодіння АДРЕСА_4 , де ОСОБА_7 з ОСОБА_8 залишилися на городі і стежили, щоб не було нікого зі сторонніх, ОСОБА_6 залишився біля хвіртки з боку городу вищезазначеного домоволодіння, а ОСОБА_5 пішов вглиб двору до господарських споруд, де через незачинені двері проникнув у пристосований для зберігання худоби сарай, звідки таємно викрав корову, що належить ОСОБА_9 , вагою 380 кг., вартістю 1900 гривень, після чого корову передав ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , які відвели її до вищезгаданої лісосмуги до автомобіля.

Своїми діями ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та з ОСОБА_8 заподіяли матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 1900 гривень.

Тим самим було встановлено достатньо доказів підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення.

Крім цього, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 06.06.2004, приблизно о 00 годині 45 хвилин, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, після вчинення крадіжки корови з домоволодіння ОСОБА_11 , повторно вступив у злочинну змову з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та з неповнолітнім ОСОБА_8 .

Без розриву у часі, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 підійшли до домоволодіння АДРЕСА_4 , де ОСОБА_6 залишився біля хвіртки з боку огороду, а ОСОБА_5 пішов вглиб двору до господарських споруд, де через незачинені двері проник у пристосований для зберігання худоби сарай, звідки повторно таємно викрав корову, що належить ОСОБА_12 , вагою 450 кг., вартістю 2250 гривень, яку ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 привели до лісосмуги, де на них чекали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Своїми діями ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заподіяли матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 2250 гривень.

Тим самим було встановлено достатньо доказів підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням до іншого приміщення.

Крім цього, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ніч з 05.06.2004 на 06.06.2004, діючи з прямим умислом, направленим на втягнення неповнолітнього до протиправної діяльності, шляхом пропозиції здійснити таємне викрадення чужого майна ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , достовірно знаючи про те, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є неповнолітнім, залучив його до злочинної діяльності, схиливши неповнолітнього ОСОБА_8 до скоєння зазначених злочинів.

Отже, ОСОБА_5 своїми навмисними діями вчинив злочин, передбачений ст.304 КК України за ознаками втягнення неповнолітніх у протиправну діяльність.

За вказаними обставинами, згідно з положеннями КПК України 1960 року редакції, 10.06.2004 порушено кримінальну справу №1990418.

14.06.2004, згідно з положеннями КПК України 1960 року, ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, проте покладені заходом обов`язки останній не виконав та залишив своє місце проживання.

Оскільки місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 було невідоме, на виклики до слідчого та прокурора останній не з`являвся, 27.07.2004 його оголошено у розшук, а досудове слідство у кримінальній справі зупинено.

02.04.2014 винесено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України.

25.06.2014 повідомлення про підозру вручено ОСОБА_5 у рамках виконання запиту про надання міжнародної правової допомоги.

Наразі підозрюваний ОСОБА_5 продовжує переховуватись від органів досудового розслідування, а досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинене у зв`язку з розшуком останнього.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисних тяжких злочинів, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна, за місцем тимчасового проживання не проживає, на даний момент місце проживання і знаходження ОСОБА_5 невідоме, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 буде і надалі з метою ухилення від кримінального покарання переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

ОСОБА_5 є громадянином іншої держави, що дає йому підстави безперешкодно залишити за межами України та переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

У ході досудового розслідування встановлено достатньо підстав вважати, що вказані кримінальні правопорушення вчинив ОСОБА_5 , що підтверджується: протоколом огляду місця події; протоколами допиту потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_12 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 та вироком Веселівського районного суду 08.10.2004.

Таким чином, вважаю, що існують наступні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_5 може:

- зважаючи на абз. 1 ч.1 ст.177 КПК України, може переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, є тяжким злочином;

- зважаючи на абз. 4 ч.1 ст.177 КПК України, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вважаю, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, з наступних підстав:

При обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, інші вищенаведені обставини, те, що він є громадянином іншої країни є ризик того, що ОСОБА_5 буде і наділі переховуватись від органів досудового розслідування.

Особи, які заслуговують на довіру та поручатися за виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні, що унеможливлює застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Так, 22.07.2024 слідчим суддею Ленінського районного суду м. Запоріжжя винесено ухвалу про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді гримання під вартою, яка втратила законну силу 22 січня 2025 року (провадження № 1-кс/334/1778/24, справа № 334/2266/24).

Відповідно до ч. 3 ст. 192 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: 1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; 2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; 3) відкликання ухвали прокурором.

Наразі строк дії вказаної вище ухвали спливав, а місце знаходження підозрюваного встановлено не було. Крім того, добровільно ОСОБА_5 до органу досудового розслідування не з`явився, що дає підстави для повторного звернення до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ст. 188 КПК України.

Слід зазначити, що затримання підозрюваного є заходом забезпечення кримінального провадження, та його застосування не обмежене строками давності, встановленими ч. 1 ст.49 КК України.

Також необхідно враховувати, що згідно ч.2 ст.44 КК України звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється виключно судом. Аналогічні вимоги закріплені ст.286 КПК України.

Разом з цим слід враховувати, що за вимогами ч.3 ст.285 КПК України підозрюваний чи обвинувачений може заперечувати проти звільнення від кримінальної відповідальності та у такому випадку досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Таким чином, для застосування положень ст.49 КК України необхідно отримати згоду підозрюваного та її застосування без наявності такої згоди виключається, а відтак застосування вказаної норми не є обов`язковим.

Більш того, згідно ч.2 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Таким чином, з моменту вчинення кримінального правопорушення, тобто з 05.06.2004 і до теперішнього часу минуло п`ятнадцять років, однак підозрюваний ОСОБА_5 ухиляється від органів досудового розслідування та у цьому випадку перебіг давності було зупинено з дати оголошення його у розшук, тобто з 27.07.2004 та вказаний строк може буде відновлений з дня його з`явлення із зізнанням або її затримання, та виключно після цього та лише судом може бути з`ясоване питання про можливість застосування до останнього ст.49 КК України як підстави для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.132 КПК клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно Наказу № 48 від 11.01.2024 ГУНП в Запорізькій області визначено тимчасовим робочим місцем слідчих слідчого відділу Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області, слідчих слідчих відділень відділу поліції № 1, відділення поліції № 1 та № 2 Мелітопольського РУП за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, 12а.

Таким чином, дане клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах воєнного стану підсудне Ленінського районному суду міста Запоріжжя.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи те, що, підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності буде переховується від органів досудового розслідування вважаю, що запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, неможливо при застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу, більш м`якого, ніж тримання під вартою.

Вислухавши доводи та пояснення прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено, що підозрюваний на цей час переховується від органів досудового розслідування та вказані у клопотанні про обрання запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав тримання під вартою підозрюваного.

Обґрунтуванням застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою у відповідному клопотанні слідчого є те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі.

За таких обставин, клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.176-178, 187-190 КПК України

У X В А Л И В:

Клопотання начальника СВ Відділення поліції №1 Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання з меприводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання старшому слідчому СВ Відділення поліції №1 Мелітопольского РУП ГУНП в Запорізькій області капітану поліції капітана поліції ОСОБА_4 з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Виконання ухвали слідчого судді доручити співробітникам Мелітопольского РУП ГУНП в Запорізькій області.

Ухвала діє до 23 липня 2025 року.

Ухвала оскарження не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1