Справа №463/1402/25
Провадження №1-кс/463/1620/25
У Х В А Л А

про арешт майна

18 лютого 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 від 30 січня 2025 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, -

в с т а н о в и в:

слідчий 14 лютого 2025 року звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке 13 лютого 2025 року вилучено під час проведення особистого обшуку в порядку ст. 208 КПК України підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на наступні речі та документи: мобільний телефон «SAMSUNG A35» темно-синього кольору у гумовому чохлі темно-зеленого кольору, який поміщений в сейф-пакет ДБР № В1000981; 20 купюр по 100 доларів США з номерами QB39122056A, MB75189490B, LA37683658A, PD16633284C, PB44762082J, PG91070725C, PD16633285C, QB39122043A, QB39122049A,QB39122046A, QB39122042A, PB41027301I, LE96756149C, QB39122048A, PB44762086J, PB44762084J, LF77487744E, PD91737185B, QB39122047A, LL82492750E, які поміщені в сейф-пакет ДБР № S2004385.

Подане клопотання мотивує тим, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000029 від 30 січня 2025 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України. 13 лютого 2025 року ОСОБА_5 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, під час якого виявлено та вилучено грошові кошти в розмірі 2000 доларів США, серії та номери яких повністю співпадають з серіями та номерами купюр зазначеними в протоколі огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 13 лютого 2025 року. 14 лютого 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

Слідчий вказує, що 13 лютого 2025 року під час затримання ОСОБА_5 було здійснено його особистий обшук підчас якого виявлено та вилучено мобільний телефон та 20 купюр по 100 доларів США. Встановлено, що серії та номери 20 купюр повністю співпадають з серіями та номерами купюр зазначених в протоколі огляду, ідентифікації, вручення грошових коштів від 13 лютого 2025 року. Зазначає, що на думку слідства вказані речі є такими, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України. Так, вилучені грошові кошти мають безпосереднє відношення до даного кримінального провадження оскільки підтверджують факти надання та отримання неправомірної винагороди, а мобільні телефони є засобами спілкування учасників злочинної схеми, інші речі та документи також зберегли на собі сліди вчинення злочину та будуть підлягати конфіскації у випадку винесення обвинувального вироку суду. Того ж дня вказані речі та предмети слідчим визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Вказані документи та речі мають значення речового доказу для кримінального провадження, зберегли на собі його сліди, та є необхідними для проведення у подальшому ряду судових експертиз, встановлення всіх обставин злочину, які мають суттєве значення для повного, всебічного та неупередженого здійснення досудового розслідування та відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню. Зазначає, що без накладення арешту на вилучені в ході обшуку документи та речі, що потягне їх повернення, досягнути виконання завдань кримінального провадження буде неможливо, оскільки після з`ясування усіх важливих для кримінального провадження відомостей, останні можуть бути відчужені іншій особі, спотворенні або знищені, що є підставою для звернення до слідчого судді з цим клопотанням, оскільки іншим чином ніж вжиттям цього заходу забезпечення кримінального провадження запобігти відчуженню вилученого майна, - неможливо. Завданням арешту майна у цьому випадку є попередження його відчуження. Підставою для звернення з клопотанням є також необхідність збереження речових доказів. Метою арешту майна є позбавлення права відчуження розпорядження та користування майном, щодо якого існує сукупність підстав вважати, що воно є доказом злочину. Ураховуючи викладене, з метою збереження речових доказів, подане клопотання просить задовольнити.

Матеріали клопотання надійшли до Личаківського районного суду м. Львова засобами поштового зв`язку 17 лютого 2025 року та автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких було визначено слідчого суддю ОСОБА_1 , клопотання призначено до розгляду на 18 лютого 2025 року.

В судове засідання слідчий та власник вилученого майна, що належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду клопотання, не з`явились, неприбуття таких відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Оглянувши представлені матеріали клопотання, приходжу до наступного.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що Другий слідчий відділ (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000029 від 30 січня 2025 року за підозрою. у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

14 лютого 2025 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

При цьому з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13 лютого 2025 року вбачається, що ОСОБА_5 було затримано 13 лютого 2025 року о 17 годині 59 хвилин та в подальшому проведено особистий обшук останнього, в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон «SAMSUNG A35» темно-синього кольору у гумовому чохлі темно-зеленого кольору, який поміщений в сейф-пакет ДБР № В1000981; 20 купюр по 100 доларів США з номерами QB39122056A, MB75189490B, LA37683658A, PD16633284C, PB44762082J, PG91070725C, PD16633285C, QB39122043A, QB39122049A,QB39122046A, QB39122042A, PB41027301I, LE96756149C, QB39122048A, PB44762086J, PB44762084J, LF77487744E, PD91737185B, QB39122047A, LL82492750E, які поміщені в сейф-пакет ДБР № S2004385.

З долученої до клопотання копії протоколу огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 13 лютого 2025 року вбачається, що серії та номери вилучених грошових купюр співпадають з серіями та номерами купюр зазначеними в даному протоколі.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 від 14 лютого 2025 року вищезазначене вилучене майно визнане речовими доказами у кримінальному провадженні №0000029 від 30 січня 2025 року.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому ч. 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна, якщо такий накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, слідчий суддя, суд відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відтак слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий довів, що зазначене у клопотанні майно є речовими доказами, оскільки таке могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі може бути предметами, що набуті кримінально протиправним шляхом.

Слідчий суддя погоджується з тим, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Завдання, для виконання якого слідчий звертається з клопотанням може бути виконане. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Метою накладення арешту на майно, є забезпечення збереження речових доказів.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна, заявленого слідчим у клопотанні.

Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню майна, яке може бути знищене або відчужене.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 236, 395 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони користування та розпорядження, в тому числі відчуження, на майно, яке було 13 лютого 2025 року вилучено під час проведення особистого обшуку в порядку ст. 208 КПК України підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на наступні речі та документи:

- мобільний телефон «SAMSUNG A35» темно-синього кольору у гумовому чохлі темно-зеленого кольору, який поміщений в сейф-пакет ДБР № В1000981;

- 20 купюр по 100 доларів США з номерами QB39122056A, MB75189490B, LA37683658A, PD16633284C, PB44762082J, PG91070725C, PD16633285C, QB39122043A, QB39122049A,QB39122046A, QB39122042A, PB41027301I, LE96756149C, QB39122048A, PB44762086J, PB44762084J, LF77487744E, PD91737185B, QB39122047A, LL82492750E, які поміщені в сейф-пакет ДБР № S2004385.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Слідчий суддя ОСОБА_1