ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , процесуального прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, об`єднані кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань: за № 0001172 від 29.08.2024; і за № 0001323 від 04.10.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, має середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

- 07.05.2001 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.206 КК України, до покарання у вигляді 3-х років 6 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 2 місяці 2 дні;

- 26.09.2006 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України, до покарання у вигляді 1-го року позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- 13.02.2008 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.309 КК України, до покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.09.2006, остаточне покарання у вигляді 2-х років 1-го місяця позбавлення волі, звільнений 21.09.2009;

- 23.07.2010 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.309 КК України, до покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільнений з іспитовим строком 3 роки, знятий з обліку 19.09.2012;

- 27.12.2011 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України, до покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.07.2010, остаточне покарання у вигляді 4-х років 1-го місяця позбавлення волі, звільнений 31.12.2014;

- 03.09.2021 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України, до покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільнений з іспитовим строком 2 роки, знятий з обліку 30.10.2023,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121, ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

29.08.2024, приблизно об 11.00 год., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись в кімнаті АДРЕСА_3 , під час спілкування з ОСОБА_6 , побачив на столі мобільний телефон та у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи в умовах воєнного стану, який з 24 лютого 2022 року відповідно до указу Президента України № 64/2022, введено на території України, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 таємно викрав зі столу мобільний телефон марки «Realme» моделі «C30s» об`ємом пам`яті 64 Гб, в корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вартість якого згідно висновку експерта складає 3 300,00 грн., який сховав до кишені своїх шортів та зник з місця вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_4 наніс матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_7 в сумі 3 300,00 грн.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст.185 КК України, як таємне викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 04 жовтня 2024 року приблизно о 09.00 год., діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час сварки, знаходячись в квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на нанесення тяжких тілесних ушкоджень, перебуваючи в безпосередній близькості від потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та використовуючи ніж, що має колюче-ріжучі властивості, який взяв зі столу та утримуючи у правій руці, наніс один удар вказаним предметом в область грудей потерпілого, чим згідно висновку експерта № 2075п, від 04.12.2024, спричинив останньому тяжкі тілесне ушкодження у вигляді одиночного проникаючого сліпого колото-різане поранення грудної клітки ліворуч з ушкодженням внутрішніх органів, а саме лівої легені та серця, що кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпека для життя.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Потерпіла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у судові засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Потерпілий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 08.01.2025, актовий запис про смерть №2710 складений 21.10.2024 Олександрівським відділом ДРАЦС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). При цьому, встановлено, що настання смерті потерпілого не пов`язано з нанесенням тілесних ушкоджень за обставин, викладених у цьому вироку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121, ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, фактичні обставини справи, що викладені в обвинувальних актах не оспорював та підтвердив їх. Пояснив мотиви та спосіб вчинення злочинів, що повністю відповідає обставинам, викладеним в обвинувальних актах.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 349, 351 КПК України суд, з урахуванням повного визнання винуватості обвинуваченого, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, що підтверджують винуватість обвинуваченого, які ніким не оспорюються. При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені ч.3 ст. 349 КПК України, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутих обвинувачень відповідно до обвинувальних актів.

Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, та кваліфікує його дії:

за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння;

за ч. 4 ст.185 КК України, як таємне викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому по даній справі, суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів та враховує обставини кримінального правопорушення, його наслідки, характер та ступінь участі обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, дані про особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Визначаючи вид та міру покарання, яке має понести ОСОБА_4 , суд враховує, що останній вчинив злочини, які відповідно до ст. 12 КК України, є тяжкими, вчинені в умовах воєнного стану, дані про його особу, зокрема, що ОСОБА_4 раніше судимий, не одружений, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, під наглядом лікаря-психіатра, лікаря нарколога не перебуває, однак з 04.12.1997 по 29.01.1998 перебував на стаціонарному лікуванні (діагноз: патохарактерологічне формування особистості по нестійкому типу); з 2006 року неодноразово оглядався лікарем-наркологом, востаннє 14.05.2020 (діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, психостимуляторів. Синдром залежності.).

При цьому, суд враховує, що відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

В якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає визнання провини у повному обсязі, обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, своїми правдивими і послідовними показаннями сприяв встановленню істини у справі.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням всіх обставин справи, зокрема, враховуючи, що останній висновків для себе не зробив і вчинив нові злочини (корисливий та проти здоров`я людини), відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , тяжкості вчинених злочинів, а також предмета посягання, характеру діянь, способу, місця та часу скоєння злочинів, форми, виду і ступеня провини, мотивів і мети злочинів, що у своїй сукупності свідчить про його небажання стати на шлях виправлення і схильність до вчинення злочинів, а також, обставин, що характеризують обвинуваченого, відсутності майнових претензій з боку потерпілих, думки прокурора та захисника щодо виду та строку покарання, суд доходить висновку, про те, що єдино адекватним і достатнім для його виправлення є покарання у вигляді позбавлення волі з фактичним відбуттям такого і його неможливо виправити і перевиховати без ізоляції від суспільства.

Отже, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції статей із застосуванням положень ст.70 КК України.

На погляд суду, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, що випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду».

Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України, відносно ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, на підставі судових рішень, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуває під вартою у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» з 04.10.2024 по теперішній час.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований та продовжений відносно ОСОБА_4 , слід залишити без змін до набрання вироком законної сили, оскільки у матеріалах кримінального провадження не міститься даних, які б свідчили про відсутність або зміну ризиків, що виправдовують обрання відносно ОСОБА_4 найбільш суворого запобіжного заходу, та на переконання суду, такий запобіжний захід до набрання вироком законної сили є необхідними для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з дня його затримання, а саме з 04.10.2024.

Арешти, накладені ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.10.2024 (справа №335/11153/24, провадження №1-кс/335/4342/2024), та ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2024 (справа №335/11153/24, провадження №1-кс/335/4409/2024), у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, - підлягають скасуванню, на підставі ч.4 ст.174 КПК України.

Питання про речові докази у кримінальному провадженні, суд вирішує у порядку ст.100 КПК України.

Цивільні позови не заявлявся. Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.121 КК України та ч. 4 ст.185 КК України і призначити покарання:

за ч.1 ст.121 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць;

за ч.4 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять ) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 04 жовтня 2024 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт та заборони, накладені ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.10.2024 на майно, яке було вилучено 04.10.2024 під час затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: кофту темно-червоного кольору та кепку чорного кольору; футболку темно-зеленого кольору; спортивні штани «Рита» чорного кольору; тканинні кросівки сірого кольору. (ЄУН 335/11153/24, провадження №1-кс/335/4342/2024).

Скасувати арешт та заборони, накладені ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2024 на майно, яке було виявлено та вилучене 11.10.2024, в ході додаткового огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , а саме предмет схожий на ніж зі слідами РБК. (ЄУН 335/11153/24, провадження №1-кс/335/4409/2024).

Речові докази:

- DVD-R диск, на якому знаходяться відеозаписи від 29.08.2024 з камер відеоспостереження ломбарду «Капітал» за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 129, який долучений до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження №0001172;

- DVD-R диск, на якому знаходяться відеозаписи від 29.08.2024 з камер відеоспостереження ломбарду «Перший» за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 156, який долучений до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження №0001172;

- медичну карту стаціонарного хворого №17163 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яку передано на відповідальне зберігання КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР залишити за належністю володільцю КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР;

- кофту темно-червоного кольору та кепку чорного кольору, футболку темно-зеленого кольору, спортивні штани «Рита» чорного кольору, тканинні кросівки сірого кольору, які належать ОСОБА_4 , упаковані у картонні коробки та спец пакет експертної служби КУ «Запорізьке обласне бюро СМЕ» ЗОР, які передані до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, (номер книги обліку 2, порядковий номер 200), - повернути за належністю ОСОБА_4 ;

- кусачки з металу жовтого кольору, ножиці з металу сірого кольору з полімерним руків`ям чорного кольору, ножиці з металу сірого кольору, ножиці з металу сірого кольору зі слідами іржі на лезах, шуруп з металу сірого кольору, ножиці з полімерним руків`ям зеленого кольору, ніж з полімерним руків`ям білого кольору, ножиці з металу сірого кольору, ножиці з полімерним руків`ям синього кольору, манікюрні ножиці з металу сірого кольору, манікюрні ножиці з металу сірого кольору, ножиці з металу сірого кольору, які упаковані у паперові конверти, та передані до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, (номер книги обліку 2, порядковий номер 189), - знищити;

- кухонний ніж зі слідами РБК, букальний епітелій підозрюваного ОСОБА_4 , зрізи вільних нігтьових пластин з фалангів пальців обох рук у підозрюваного ОСОБА_4 , змиви з обох рук у підозрюваного ОСОБА_4 , кров потерпілого ОСОБА_8 , які упаковані у паперові конверти та два спец пакета експертної служби №613359, №6301936, передані до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, (номер книги обліку 2, порядковий номер 200), - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

У судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку відповідно до ч.15 ст.615 КПК України.

Копія повного тексту вироку після проголошення резолютивної частини вручається (направляється) учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1