Справа №621/4484/24
Провадження №1-кп/621/332/24
УХВАЛА

Іменем України

23 грудня 2024 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_3 ,

за відсутності потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000247 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Зміїв Харківської області, є громадянкою України, має середню освіту, не одружена, є фізичною особою приватним - підприємцем, зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 , ставиться в вину вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України за наступних обставин:

30 серпня 2022 року близько 16:30 години, поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ґрунті особистих неприязнених відносин виникла сварка в ході якої у ОСОБА_4 , виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому.

Реалізуючи вказаний умисел, в той же день, близько 16:30 години, за вказаною вище адресою, ОСОБА_4 , діючи умисно та бажаючи настання наслідків у виді спричинення тілесних ушкоджень, тримаючи в руках палицю циліндричної форми нанесла ОСОБА_5 один удар палицею в область правої бокової поверхні грудної клітки, після чого руками штовхнула останнього, внаслідок чого ОСОБА_5 впав на землю, а ОСОБА_4 сіла зверху його тіла та продовжила наносити удари руками до припинення її дій іншими особами.

Внаслідок нанесеного удару палицею ОСОБА_5 було спричинено лігкі тілесні ушкодження у виді ділянки травматичного набряку м`яких тканин на правій боковій поверхні грудної клітки та середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження за тривалістю розладу здоров`я, характерного для даного виду травм у виді закритого перелому 3,5 ребер по середньо-паховій лінії правої половини грудної клітки.

Таким чином ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

На підготовче засідання потерпілий ОСОБА_5 не з`явився, до канцелярії суду подав заяву з проханням провести судове засідання за його відсутності та письмове клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 в зв`язку з його відмовою від обвинувачення.

Враховуючи процесуальну позиції потерпілого ОСОБА_5 та приписи статті 325 Кримінального процесуального кодексу України, враховуючи думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про можливість вирішення клопотання ОСОБА_5 за його відсутності.

Прокурор ОСОБА_3 враховуючи процесуальну позицію потерпілого про проведення судового засідання за його відсутності та письмову заяву, не заперечував проти задоволення клопотання.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_3 висловили позицію, що клопотання підлягає задоволенню.

Вислухавши думки учасників судового провадження щодо наявності підстав для закриття кримінального провадження, суд дійшов наступного:

Відповідно до ч. 4 ст. 26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого, а відмова останнього від обвинувачення у випадках, передбачених цим Кодексом, є безумовною підставою для закриття такого кримінального провадження.

Так, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення, як свідчить зміст глави 36 КПК України, має особливість стосовно початку такого провадження та його завершення. Жодних інших особливостей кримінального провадження у формі приватного обвинувачення ані главою 36 КПК України, ані іншими положеннями КПК України не передбачено. Тобто, після того, як кримінальне провадження розпочато за заявою потерпілого про вчинення кримінального правопорушення, що міститься у переліку таких правопорушень у ст. 477 КПК України, задіюється державно-владний ресурс органів досудового розслідування та прокуратури, який слугує подальшою рушійною силою здійснення досудового розслідування та підтримання обвинувачення під час судового розгляду.

Таким чином, визначений КПК України процесуальний порядок здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення за своєю правовою природою є приватно-публічним різновидом кримінального провадження і його варто розглядати як диференціацію форми такого провадження у межах загальної його форми, врегульованої КПК України.

Закон не покладає на потерпілого обов`язку встановлення обставин кримінального правопорушення та його кваліфікації. Зазначене є винятковою компетенцією органів досудового розслідування, державного обвинувачення і суду.

За нормами чинного КПК України особливістю такого кримінального провадження є лише те, що необхідною умовою його здійснення є виражене у процесуальній формі бажання потерпілого щодо кримінального переслідування винного: провадження розпочинається лише за заявою потерпілого, відмова якого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття справи (крім кримінальних проваджень щодо злочинів, пов`язаних з домашнім насильством).

Пунктом 7 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення; крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 477 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення є провадженням, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених статтею 122 Кримінального кодексу України 122 (умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження без обтяжуючих обставин)

Згідно висновку Верховного Суду у справі №712/1710/19 відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження на підставі відповідної ухвали суду, що виключає одночасне прийняття ним рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за нереабілітуючою підставою.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України, щодо якого провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого, потерпілий ОСОБА_5 відмовився від обвинувачення, що є безумовною підставою для закриття кримінального провадження, дане кримінальне провадження належить закрити.

У відповідності до пункту 2 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України, суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 284, 314, 350, 477 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

1. Прийняти відмову потерпілого ОСОБА_5 від обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України.

2. Кримінальне провадження №0000247 за обвинуваченням ОСОБА_4 закрити на підставі положень пункту 7 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_5 від обвинувачення.

3. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий: