Справа № 521/2017/23
Номер провадження:1-кп/521/724/24
УХВАЛА

16 вересня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

при судовому розгляді кримінального провадження №521/2017/23 щодо:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Херсоні, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

На розгляді колегії суддів Малиновського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, при викладених в обвинувальному акті обставинах.

У судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю ризиків вчинення ним дій, передбачених ст. 177 КПК України, навивши у клопотанні відповідні доводи. Зокрема прокурор у своєму клопотанні зазначила, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. Окрім цього, прокурор вважала за доцільне не визначити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

Захисники обвинуваченого, кожен окремо, заперечували проти задоволення клопотання прокурора, вказавши, що ризики зазначені прокурором є необґрунтованими та недоведеними, просили суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора, а у випадку його задоволення визначити розмір застави, яка забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений підтримав думку своїх захисників.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухавши думку учасників судового засідання, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. При цьому суд виходить з наступного.

Строк перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, який встановлений ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 26.07.2024, спливає 23.09.2024. Враховуючи неможливість до спливу строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчити судовий розгляд кримінального провадження та прийняти остаточне рішення колегія суддів, керуючись зазначеними нормами процесуального права, зобов`язана розглянути та вирішити заявлене прокурором клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Частиною 6 статті 176 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

На переконання суду, факторами, які вказують на обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування від суду є те, що злочин у якому обвинувачується ОСОБА_7 є особливо тяжким, покарання за який передбачено у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, із конфіскацією майна. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Можливість призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі може викликати загрозу його втечі, про що неодноразово зазначалося у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії», і відповідно до якого «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На думку суду, на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробі незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вказує те, що судом допитано ще не всіх свідків по даному кримінальному провадженню, їх покази мають суттєве значення у даній справі, ОСОБА_7 , перебуваючи під більш м`яким запобіжним заходом, гіпотетично зможе впливати на вищезазначених свідків, з метою зміни ними показів та ухилення від кримінальної відповідальності.

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, при вирішенні питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 колегія суддів також враховує наступні обставини: вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей.

За переконанням колегії суддів, доводи захисників, якими вони обґрунтовували свої заперечення проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки вони не спростовують обставин, що вказують на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, суд вважає, що захисниками не надано будь-яких переконливих даних, які б суттєво зменшували наявність раніше встановлених судом ризиків чи будь-яких обставин, у тому числі передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які б унеможливлювали застосування до обвинуваченого раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.

Окрім цього, при вирішенні питання про можливість застосування застави щодо обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні, суд враховує позицію Одеського апеляційного суду, викладену в ухвалі суду від 02.03.2023, відповідно до якої попереднє рішення суду першої інстанції про застосування щодо ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави було апеляційним судом скасовано з підстав неможливості застосування до обвинуваченого застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 314-315, 334, 372 КПК України, суд

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора про продовження строку дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на дві місяці (60 днів), тобто до 14.11.2024 включно.

Розмір застави, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_7 його процесуальних обов`язків, не визначати.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захисникам та направити до Державної установи «Одеський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_11

Судді:

ОСОБА_12