Справа №366/3/21
Провадження №1-р/366/1/25
УХВАЛА

Іменем України

15 січня 2025 року селище Іванків

Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Іванків клопотання Державної установи «Темнівська виправна колонія №100» про роз`яснення вироку Іванківського районного суду Київської області від 25.11.2022 року,

ВСТАНОВИВ:

До Іванківського районного суду Київської області надійшло клопотання Державної установи «Темнівська виправна колонія №100» про роз`яснення вироку Іванківського районного суду Київської області від 25.11.2022р. в частині міри покарання до набрання вироком законної сили.

Згідно поданого листа, убачається, що до ДУ «Темнівська виправна колонія №100» для відбуття покарання прибув ОСОБА_3 , 1986 р.н., засуджений 25.11.2022 року Іванківським районним судом Київської області за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 7 місяців позбавлення волі. Під час вивчення особової справи засудженого та взяття на облік за вищевказаним вироком виявлено, що в мотивувальній та резолютивній частинах вироку суду від 25.11.2022 року не зазначено міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

У зв`язку з чим, на підставі ст. 380 КПК України, представник установи просить роз`яснити, чи обиралась в даному кримінальному провадженні міра запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно засудженого ОСОБА_3 .

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись.

Дослідивши матеріали клопотання, прийшов до наступного висновку.

Вироком Іванківського районного суду Київської області від 25 листопада 2022 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання

по ч.3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

по ч.3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до частини 1 ст. 70 КК України призначити остаточно призначити ОСОБА_3 , з урахуванням вироку Іванківського районного суду Київської області від 2 вересня 2021 року відповідно до якого застосовано до ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків за правилами передбаченими статтею 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного вироком Іванківського районного суду Київської області від 24 квітня 2018 року, за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте частково за попереднім вироком, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 7 (сім) місяців.

У строк покарання за вироком у цьому кримінальному провадженні зарахувати частково відбуте покарання за вироком Іванківського районного суду Київської області від 2 вересня 2021 року, визначивши початок строку відбування покарання за цим вироком у виді позбавлення волі з часу фактичного затримання ОСОБА_3 - з 30 жовтня 2022 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 2 березня 2023р. вирок Іванківського районного суду Київської області від 25 листопада 2022 року щодо ОСОБА_3 змінено в частині призначеного покарання. Призначено ОСОБА_3 за ч.3 ст. 185 КК України покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком та вироком Іванківського районного суду Київської області від 2 вересня 2021 року, визначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 років 7 місяців позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін.

Таким чином, вирок набрав законної сили 02.03.2023р.

Згідно резолютивної частини вироку, убачається, що визначено початок строку відбування покарання за цим вироком у виді позбавлення волі з часу фактичного затримання ОСОБА_3 , а саме з 30 жовтня 2022 року.

Таким чином, до ОСОБА_3 в рамках об`єднаних кримінальних провадженнь №0000438, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 листопада 2020 року та №0000043, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 3 лютого 2021 року, у даній справі №366/3/21 за ч. 3 ст. 185 КК України запобіжний захід не застосовувався.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Виходячи із системного тлумачення положень глави 29 КПК України, відповідно до вимог ст. 380 цього Кодексу, роз`яснено може бути вирок чи ухвалу суду в разі, якщо без такого роз`яснення їх складно виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

При цьому, роз`ясненням рішення вважається викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.

Якщо фактично порушується питання про зміну рішення або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд має відмовити в роз`ясненні рішення.

Отже, КПК України встановлює право суду роз`яснити рішення суду лише у випадку його незрозумілості. Звертаючись з заявою про роз`яснення рішення суду, заявник повинен обґрунтувати, що саме в рішенні суду йому є незрозумілим. При цьому, при роз`ясненні судового рішення не допускається зміна його змісту.

Резолютивну частину вироку Іванківського районного суду Київської області від 25.11.2022 викладено чітко, формулюванням, яке не підлягає подвійному тлумаченню, мотиви його прийняття викладені в мотивувальній частині рішення. Так, в резолютивній частині визначено початок строку відбування покарання за цим вироком у виді позбавлення волі з часу фактичного затримання ОСОБА_3 , а саме з 30 жовтня 2022 року, тому необхідність його роз`яснення та підстави для цього відсутні, в інакшому випадку це призведе до зміни його змісту, що є недопустимим.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про те, що клопотання Державної установи «Темнівська виправна колонія №100» про роз`яснення вироку Іванківського районного суду Київської області від 25.11.2022 задоволенню не підлягає.

З огляду на питання, які ставляться установою відбування покарання, в разі існування перешкод в правильному тлумаченні постановленого вироку, що викликають сумніви та протиріччя при його виконанні, вони можуть бути вирішені в порядку, передбаченому п. 14 ч. 1 ст. 539 КПК України, а не в порядку роз`яснення вироку, оскільки при роз`ясненні вироку більш детальне розширення його змісту, ніж зазначено в самому вироку, не допускається.

Керуючись ст. 380 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання Державної установи «Темнівська виправна колонія №100» про роз`яснення вироку Іванківського районного суду Київської області від 25.11.2022 року, відмовити.

Копію ухвали направити учасникам судового розгляду та Державній установі «Темнівська виправна колонія №100» для відома.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку особою, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасниками судового провадження, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1