Провадження № 1-кс/344/8505/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника : ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділу Івано-Франківського РУП Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_6 , що погоджено прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108 від 09.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И ЛА :

03.12.2024 до слідчого судді Івано-Франківського міського суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , яке подане в рамках кримінального провадження, внесеного 09.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108, про застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що будучи раніше засудженим за вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних із незаконним заволодінням чужого майна, ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, а натомість у період іспитового строку, умисно та повторно скоїв аналогічні кримінальні правопорушення проти власності за наступних обставин.

ОСОБА_4 , маючи на меті шляхом обману вчиняти неправомірні шахрайські дії, спрямовані на особисте незаконне збагачення, з січня 2023 року, систематично користуючись всесвітньою мережею «Інтернет», здійснював пошуки оголошень про надання послуг приватних великогабаритних транспортних перевезень на території України.

Здобуваючи, через віднайдені в Інтернет мережі оголошення, потрібну йому контактну інформацію водіїв вантажних транспортних засобів, ОСОБА_4 здійснював до них телефонні дзвінки за допомогою власних мобільних пристроїв, в яких щоразу використовував різні ідентифікуючі сім-карти оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл».

ОСОБА_4 , представляючись під різними вигаданими анкетними даними або взагалі не представляючись, просив водіїв вантажних транспортних засобів прийняти до виконання вигадане ним неправдиве замовлення на здійснення перевезення різного роду великогабаритного товару з одного населеного пункту в інший.

Діючи відповідно до заздалегідь створеного протиправного плану, ОСОБА_4 , з метою подальшого заволодіння грошовими коштами потерпілих, залучив без їх прямого інформування про свої протиправні наміри, раніше йому знайомих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та свою цивільну дружину ОСОБА_9 , які на прохання ОСОБА_4 , небудучи обізнаними в протиправних цілях останнього, особисто, здійснили відкриття у банківських установах АТ «Укргазбанк», АТ «КБ «Глобус», АТ «АКБ «Конкорд», АТ «Приватбанк», АТ «Сенсбанк», АТ «Кліринговий дім», АТ «Кредобанк» карт № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , добровільно передавши їх ОСОБА_4 .

Надалі ОСОБА_4 , використовуючи пристрої мобільного зв`язку, вводячи в оману перевізників великогабаритних вантажів та користуючись їх довірою, повідомляв їм про потребу перевезення ними товару з одного населеного пункту в інший. Після чого, ОСОБА_4 просив останніх здійснити зупинку у одному із населених пунктів, що перебували на шляху до обумовленого місця завантаження, з метою здійснення ними оплати вартості нібито замовленого ОСОБА_4 чергового товару у неіснуючому Інтернет магазині, шляхом перерахунку грошових коштів на банківську карту, яку видавав за власність магазину, переконуючи перевізників у відсутності реальної можливості здійснити таку оплату особисто.

В подальшому після надходження на картковий чи мобільний рахунки коштів, отриманих шахрайським шляхом, ОСОБА_4 вимикав свій мобільний пристрій та на зв`язок з введеними ним в оману перевізниками не виходив, а коштами розпоряджався на власний розсуд.

27 листопада 2024 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Причетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме відомостями, які містяться: у протоколах допитів потерпілих, протоколах тимчасового доступу, протоколах проведення огляду отриманої в ході тимчасового доступу інформації та інших матеріалах кримінального провадження в їх сукупності.

В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисних злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі та усвідомлює про можливу неминучість покарання за вчинення даного злочину;

- п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 не працевлаштований, джерело його доходів не відоме.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання не можливе у даному випадку, оскільки, такий запобіжний не буде достатнім для запобігання вищенаведеним ризикам.

Запобіжний захід у вигляді застави не зможе запобігти вказаним ризикам, оскільки злочини у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 дозволило акумулювати підозрюваному значні грошові кошти, а враховуючи даний факт та форму вини, такий запобіжний не буде достатнім.

Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки неможливе, оскільки до органу досудового розслідування не надходило письмових зобов`язань про взяття підозрюваної на поруки.

Перелічені ризики є достатньо обґрунтованими для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують, просив клопотання задоволити.

Підозрюваний та захисник не заперечили щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічну пору доби відносно його підзахисного.

Заслухавши учасників, дослідивши надані до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Встановлено, що слідчим відділом Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження № 0000108 від 09.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України.

27 листопада 2024 року ОСОБА_4 в порядку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, а саме у заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті статті 5, а саме захисту особи від свавілля.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано наступні докази: протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 від 02.03.2023, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 19.12.2023, протоколами огляду речей і документів від 03.07.2024, протоколом огляду речей і документів від 28.06.2024, протоколом огляду речей і документів від 14.09.2024.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 у відповідності до ст.12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років.

Разом з тим, слідчий суддя на цьому етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Тому, на підставі оцінки сукупності отриманих доказів, слідчим суддею визначено, що причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Проаналізувавши доводи слідчого та прокурора в обґрунтування обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що у судовому засіданні знайшли підтвердження ризики, визначені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі та усвідомлює про можливу неминучість покарання за вчинення даного злочину; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний не працевлаштований, джерело його доходів не відоме.

При цьому слідчий суддя, бере до уваги, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, те, неодружений, офіційно не працює, з середньою освітою, зі слів - має на утриманні двох малолітніх дітей.

При цьому, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 зазнавався кримінальному переслідуванню : 02.11.2022 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч.ч. 1,2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 2 роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічну пору доби у період часу з 22 год. до 06 год., дотримуючись принципів співрозмірності між тяжкістю кримінального правопорушення (характером кримінального правопорушення згідно оголошеної підозри) та характером цього запобіжного заходу.

Згідно ч. 6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 5 ст.196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Як вбачається з ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

З урахуванням наведеного, вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, який, на думку слідчого судді, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового слідства, враховуючи обставини саме даного кримінального провадження на такому етапі.

Наведені слідчим суддею висновки свідчать, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічну пору доби щодо ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.177, 181, 186, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічну пору доби із 22 год. по 06 год., із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до 27 січня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора, та у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України, покласти наступні обов`язки:

- не відлучатися із Івано-Франківської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

Вказані обов`язки покласти на ОСОБА_4 до 27 січня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого слідчого відділу Івано-Франківського РУП Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_6 .

Роз`яснити виконавцям, що навмисне невиконання службовою особою ухвали суду або здійснення перешкод їх виконання тягне кримінальну відповідальність за ст. 382 КК України.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у випадку необхідності залишити житло він має отримати відповідний дозвіл слідчого, прокурора або суду. В іншому випадку це буде вважатися порушенням умов дотримання запобіжного заходу та може бути підставою для ініціювання питання слідчим чи прокурором щодо його зміни на інший, більш суворий.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала діє до 27 січня 2025 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали - 04 грудня 2024 року.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1