Справа №403/697/24 провадження № 1-кп/403/9/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2025 року с-ще Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в с-щі Устинівка обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000136 від 19 листопада 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Димитрове

Устинівського району Кіровоградської

області, адреса місця проживання,

зареєстрована у встановленому законом

порядку та фактичного місця проживання:

АДРЕСА_1 , працюючу завідуючою господарством Новоігорівського ліцею

Устинівської селищної ради, одружену,

громадянку України, раніше не судиму,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

За змістом обвинувального акту ОСОБА_5 , будучи суб`єктом декларування згідно з п.п.«в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», а саме: посадовою особою місцевого самоврядування - секретарем Димитрівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області в період з 24 травня 2016 року по 01 грудня 2020 року та припинивши свої повноваження, у період з 01 січня 2021 року до 01 квітня 2021 року умисно не подала до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачену абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» після припинення діяльності за 2020 рік.

25 лютого 2025 року обвинуваченою ОСОБА_4 до суду подане клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження №0000136 від 19 листопада 2024 року за її обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України. На обгрунтування клопотання зазначила, що згідно з п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років. Враховуючи, що з моменту вчинення нею 01 квітня 2021 року кримінального правопорушення минуло понад три роки, вважала наявними передбачені ст.49 КК України підстави для звільнення її від кримінальної відповідальності за ст.366-3 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 підтримала подане нею клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення її до кримінальної відповідальності та прохала суд його задоволити. Зазначила про свою обізнаність із суттю пред`явленого їй обвинувачення, підставою для закриття кримінального провадження та з тим, що підстава закриття кримінального провадження, передбачена ст.49 КК України, є нереабілітуючою. Також підтвердила добровільність своєї позиції.

В підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 та звільнення останньої від кримінальної відповідальності за ст.366-3 КК України із закриттям провадження у справі за наявності передбачених законом умов для цього.

При вирішенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 суд, дослідивши матеріали кримінального провадження та заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.

Законом України від 04 грудня 2020 року №1074-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо встановлення відповідальності за декларування недостовірної інформації та неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», який набрав чинності з 30 грудня 2020 року, Кримінальний кодекс України (далі - КК України) був доповнений ст.366-3, якою встановлено кримінальну відповідальність за умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

Найбільш суворим видом покарання за санкцією ст.366-3 КК України, в редакції кримінального закону, який діяв на дату його вчинення (01 квітня 2021 року), було покарання у виді громадських робіт.

Згідно з ч.2 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України щодо вдосконалення відповідальності за декларування недостовірної інформації та неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 29 червня 2021 року №1576-ІХ, який набрав чинності з 21 липня 2021 року, абзац другий ст.366-3 КК України був доповнений словами «або обмеженням волі на строк до двох років, або позбавленням волі строком на один рік».

На підставі викладеного, суд, з урахуванням наведених вище положень ст.5 КК України, приходить до висновку про відсутність підстав для застосування при кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_4 ст.366-3 КК України в редакції, яка набрала чинності з 21 липня 2021 року та якою кримінальну відповідальність особи було посилено шляхом визначення альтернативних видів покарання, які є більш суворими, ніж штраф та громадські роботи, та визначення згідно положень ч.2 ст.12 КК України суспільно-небезпечного діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , як кримінального проступку.

Згідно з п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За змістом положень ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч.3 ст.288 КПК України).

Відповідно до правового висновку, викладеного в п.22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2023 року у справі №735/1121/20, визначені у статті 49 КК строки давності за змістом становлять проміжки часу, у разі спливу яких з моменту вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили особа звільняється від кримінальної відповідальності. Передбачаючи в цих випадках відмову держави від застосування заходів кримінальної репресії, законодавець виходить із того, що з плином часу вчинене в далекому минулому діяння перестає бути показником соціальної небезпечності особи, а тривала законослухняна поведінка людини в подальшому свідчить про її виправлення. В цьому разі притягнення особи до кримінальної відповідальності не узгоджується з принципом гуманізму та є недоцільним.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі №552/5595/18, за змістом статей 284-288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Судом встановлено, що згідно з обвинувальним актом кримінальне правопорушення, передбачене ст.366-3 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , було вчинене 01 квітня 2021 року (строк подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, до 01 квітня 2021 року).

Отже, на дату розгляду судом кримінального провадження дворічний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за фактом неподання ОСОБА_4 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, сплив о 24 год. 00 хв. 31 березня 2023 року.

Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про переривання перебігу строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, передбачених п.1 ч.1 ст.49 КК України.

Згода обвинуваченої ОСОБА_4 на закриття кримінального провадження стосовно неї з підстави звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, була безпосередньо підтверджена нею в підготовчому судовому засіданні.

З огляду на викладене, судом встановлена передбачена законом сукупність умов, достатніх для звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст.366-3 КК України, а саме: 1) наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення (п.1 ч.1 ст.49 КК України); 2) клопотання обвинуваченої, як сторони кримінального провадження, про звільнення від кримінальної відповідальності за ст.366-3 КК України та 3) її згода на закриття кримінального провадження з цієї підстави.

З урахуванням викладеного, дійшовши висновку про звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст.366-3 КК України, суд вважає встановленою підставу для закриття кримінального провадження стосовно неї, передбачену п.1 ч.2 ст.284 КПК України, а тому приймає рішення про закриття кримінального провадження.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.49 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.288, ст.ст.369, 372, 376 392, 395, 532 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності в порядку ст.49 КК України задоволити.

Обвинувачену ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ст.366-3 КК України на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000136 від 19 листопада 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України,закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку із звільненням її від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Після набрання ухвалою законної сили речові докази у кримінальному провадженні: особову картку; автобіографію; заяву про реєстрацію кандидатом в депутати; рішення №91 від 24 травня 2016 року; декларацію особи; попередження про обмеження, пов`язані з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та проходження служби; рішення №1 від 06 листопада 2015 року про результати виборів депутатів; розпорядження №148 від 01 грудня 2020 року; копію трудової книжки БТ-ІІ №3163041 - залишити в матеріалах кримінального провадження №0000136 протягом усього часу їх зберігання.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Ухвала про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1