КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/7323/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргоюзахисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2024 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Німеччини, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого суддіПечерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2024 рокузадоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної у кримінальному провадженні №0000508 від 27.03.2023 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000508 від 27.03.2023, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 23.12.2024, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000508 від 27.03.2023.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ ДБР ОСОБА_10 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

На обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги апелянт вказує на те, що всупереч вимогам ст. 277 КПК України, повідомлення про підозру ОСОБА_7 не містить зазначення часу, місця вчинення, а також інших суттєвих обставин, які б вказували на наявність у підозрюваної умислу, направленого на допомогу державі-агресору.

Крім того, у повідомленні про підозру не вказано: які протиправні умисні дії вчинила ОСОБА_7 ; які конкретно матеріальні ресурси чи інші активи вона добровільно передала представника держави агресора, їх кількість, найменування, характеристики; яким представникам держави-агресора, кому саме; коли (дата вчинення протиправних дій); де відбулась така передача (місце вчинення).

Докази про надання ОСОБА_7 згоди в будь-якій формі на участь у організованій групі відсутні.

При цьому, ОСОБА_7 в період з 23.02.2022 по 16.01.2024 не мала повноважень ні на виконання умов контрактів, ні на постачання товарів, ні тим більше на добровільну передачу матеріальних ресурсів чи інших активів будь-якому контрагенту та/або стороні за контрактами.

Також матеріали клопотання не містять доказів наявності у підозрюваної ОСОБА_7 спеціального мотиву вчинення діяння з метою завдання шкоди інтересам України.

Апелянт зазначає щодо кваліфікації за ч. 3 ст. 28 КК України, що ОСОБА_7 не входила до складу будь-якої організації, утвореної попередньо для вчинення злочину, а тому така кваліфікація є необґрунтованою.

На переконання апелянта, на теперішній час відсутні винятково вагомі причини, достатні для продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою, оскільки остання не мала та не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування або суду.

Крім того, апелянт зауважує на тому, що за станом здоров`я ОСОБА_7 має ряд захворювань, серед яких ризик раку, що підтверджується даними медичних досліджень, виписками з медичної документації.

ОСОБА_7 також має постійне місце проживання та реєстрації, має сина, а також має позитивну характеристику з місця проживання, проживає однією сім`єю з чоловіком, має батьків пенсійного віку, а також є раніше не судимою.

Апелянт разом з цим вважає, що сторона обвинувачення при обґрунтуванні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, використала стереотипні формулювання без доведення конкретних обставин справи та не продемонструвала існування зазначених ризиків.

До того ж, слідчим не доведено неможливість застосування інших запобіжних заходів, крім тримання під вартою, який є винятковим запобіжним заходом.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, в підтримку вимог поданої апеляційної скарги, які просили її задовольнити з наведених в них підстав, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Доводи захисника про те, що слідчий суддя виніс незаконну та необґрунтовану ухвалу, не ґрунтуються на змісті оскаржуваної ухвали.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000508 від 27.03.2023 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 111 2 КК України, та за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Процесуальне керівництво у даному провадженні доручено групі прокурорів першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора.

16.01.2024 слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 111 2 КК України, зокрема, у вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництві), учинених громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, вчинених організованою групою.

У подальшому, 16.01.2024 о 09 год. 14 хв. слідчим, у зв`язку із виникненням обґрунтованих обставин, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, ОСОБА_7 затримано в порядку абз. 6 (10) ч. 1 ст. 615 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17.01.2024 № 757/2389/24-к до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без можливості внесення застави, строком до 14.03.2024.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.03.2024 № 757/11254/24-к підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без можливості внесення застави, строком до 16.04.2024.

Постановою заступника Генерального прокурора від 08.03.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000508 продовжено до 3 місяців, тобто до 16.04.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.04.2024 № 757/14528/24-к строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000508 продовжено до 6 місяців, тобто до 16.07.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.04.2024 № 757/16663/24-к підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без можливості внесення застави, строком до 10.06.2024.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.06.2024 № 757/25446/24-к підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без можливості внесення застави, строком до 16.07.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.07.2024 № 757/31052/24-к підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без можливості внесення застави, строком до 08.09.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.09.2024 № 757/39845/24-к підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без можливості внесення застави, строком до 30.10.2024 включно.

Термін дії зазначеної ухвали визначено в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні - до 30.10.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09.07.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000508 продовжено до 16.01.2025.

25.10.2024 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування вимог поданого клопотання слідчий зазначив, що обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів), є зібрані в ході досудового розслідування докази.

Слідчий вказав, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_7 , крім того, органом досудового розслідування зібрано докази винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, проте для завершення досудового розслідування необхідно виконати значний обсяг слідчих та процесуальних дій на проведення яких потрібен додатковий час, тому з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та для виконання завдань кримінального провадження, виникла необхідність у продовженні дії запобіжного заходу.

25.10.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000508 від 27.03.2023, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 23.12.2024, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000508 від 27.03.2023.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання особи під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і спливу строку досудового розслідування.

Згідно вимог ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тобто розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання підозрюваної ОСОБА_7 під вартою, слідчий суддя з`ясував, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваною ОСОБА_7 інкримінованих їй кримінальних правопорушень, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, копії яких долучені до клопотання.

Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя вважав їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 .

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри, чогось безпідставного чи недопустимого не встановив.

Крім того, слідчим суддею, з урахуванням матеріалів клопотання та пояснень сторін у судовому засіданні, встановлено наявність ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ризик переховування від слідства та суду слідчий суддя вважав доведеним, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , та суворість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою, зокрема, за ч. 1 ст. 111-2 КК України встановлене покарання у вигляді позбавлення волі строком від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої. Така суворість можливого покарання, у разі визнання підозрюваної винуватою в обсязі пред`явленого обвинувачення, сама по собі може спонукати особу до переховування від органу досудового розслідування і суду. Достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні. При цьому наявність у ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків, а саме того, що вона має сина, батьків похилого віку, постійне місце проживання, раніше не судима, хоч і позитивно характеризує підозрювану, але не нівелює вказаного ризику.

Разом з цим, ОСОБА_7 володіючи документами для виїзду за кордон, може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на тимчасово непідконтрольну територію України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 вчиняла злочинні дії направлені на допомогу державі-агресору з метою завдання шкоди Україні шляхом передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, а також той факт, що частина учасників організованої групи на даний час перебувають на території рф, та цілком можуть надати ОСОБА_7 прихисток на території держави-агресора, ураховуючи її допомогу для досягнення військово-політичних цілей рф у сфері системи військово-промислового комплексу, існують підстави вважати, що ОСОБА_7 має намір втекти з метою ухилення від кримінальної відповідальності, у тому числі на територію держави-агресора, що створить перешкоду для подальшого викриття фактів злочинної діяльності організованої групи, а також встановлення інших членів організованої групи з метою притягнення їх до кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя вважав також доведеними ризик, що передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на те, що, як зазначає слідчий, ОСОБА_7 маючи свободу дій та злочинні зв`язки з іншими учасниками організованої групи, в тому числі з тими, хто перебуває за межами України, може повідомляти їм відомості, які стали йому відомі в ході слідчих дій у даному провадженні, а також інші важливі відомості, може надати вказівку знищити, спотворити або сховати будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, що створить перешкоду для подальшого викриття фактів злочинної діяльності організованої групи, а також встановлення інших членів злочинної організації з метою притягнення їх до кримінальної відповідальності.

Передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик підтверджується тим, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків з метою відмови або зміни їх показань.

Зазначені вище обставини свідчать про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України (перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином).

Враховуючи те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництві), учинених громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, вчинених організованою групою, а також те, що ОСОБА_7 підтримує відносини з особами, які перебувають на території держави-агресора та є активними учасниками організованої групи, слід прийти до висновку, що ОСОБА_7 у випадку обрання їй запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, призведе до вчинення останньою інших кримінальних правопорушень стосовно свідків з метою впливу на них або продовжити свою злочинну діяльність.

Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрювана ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення, у якому підозрюється, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності.

Разом з цим, слідчий суддя встановив, що закінчити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді, якою застосовано запобіжний захід, об`єктивно неможливо внаслідок особливої складності провадження.

Доводи апелянта, що всупереч вимогам ст. 277 КПК України, повідомлення про підозру ОСОБА_7 не містить зазначення часу, місця вчинення, а також інших суттєвих обставин, які б вказували на наявність у підозрюваної умислу, направленого на допомогу державі-агресору, а також, що кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 28 КК України є необґрунтованою, колегія суддів не бере до уваги, оскільки на переконання колегії суддів, доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для продовження такого запобіжного заходу, оскільки вони, в сукупності, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення у вчиненні, якого вона підозрюється.

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій, доведеність її винуватості, чи невинуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Доводи апелянта, щодо характеризуючих даних ОСОБА_7 , а саме, що остання має постійне місце проживання та реєстрації, має сина, а також має позитивну характеристику з місця проживання, проживає однією сім`єю з чоловіком, має батьків пенсійного віку, а також є раніше не судимою, колегія суддів приймає до уваги та враховує їх, однак це не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки дані обставини не спростовують висновків слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також колегія суддів звертає увагу, що ані захисником, ані підозрюваною не надано суду беззаперечних доказів, щодо неможливості утримання підозрюваної під вартою.

З огляду на зазначене вище, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176-178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваної, продовжив підозрюваній ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 23.12.2024, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000508 від 27.03.2023.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваній іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не знаходить.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2024 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , -залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4