Справа № 372/1245/21
Провадження 1-кс-1649/24
ухвала

Іменем України

06 грудня 2024 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області в місті Обухів Київської області клопотання Старшого слідчого слідчого відділу Обухівського РУП ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Рокитне, Київської області, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом Обухівського РУП ГУ НП у Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000253 від 16.06.2020 за підозрою ОСОБА_6 , за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.ч. 1, 4, 5 ст. 185, ч.ч. 1, 2 ст. 364-1, ч.ч. 1, 2 ст. 200 КК України.

Старший слідчий відділу Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області, звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 покликаючись на те, що остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.ч. 1, 4, 5 ст. 185, ч.ч. 1, 2 ст. 364-1, ч.ч. 1, 2 ст. 200 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідча також вказує на те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Підозрювана ОСОБА_6 ухиляється від органу досудового розслідування та виконання процесуальних обов`язків, її місцезнаходження невідоме.

У кримінальному провадженні відповідно до ст. 178 КПК України зібрані вагомі докази про вчинення підозрюваною ОСОБА_6 , інкримінованих їй злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.ч. 1, 4, 5 ст. 185, ч.ч. 1, 2 ст. 364-1, ч.ч. 1, 2 ст. 200 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, покарання за які у разі визнання останньої винною передбачено у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Вищевикладені обставини також дають підстави вважати, що застосування більш мяких запобіжних заходів не дасть можливості запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до відомостей адміністрації державної прикордонної служби України від 04.12.2024 № 123B2A2A7363D1FB4200008F810200 встановлено, що ОСОБА_6 востаннє 15.03.2021 здійснила перетин державного кордону, тобто виїзд з території України на пункті пропуску «Шегині», та станом на 04.12.2024 назад не поверталась.

04.12.2024 у кримінальному провадженні № 0000253 від 16.06.2020 підозрювану ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , оголошено в міжнародний розшук.

Таким чином, з метою забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_6 своїх обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню шляхом порушення покладених на неї процесуальних обовязків, а саме неприбуття за викликом до органу досудвого розслідування для проведення слідчих дій/процесуальних дій, що має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий просить обрати підозрюваній ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо запобігти вищенаведеним ризикам.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з мотивів наведених у ньому.

Захисники підозрюваної в судовому засіданні заперечив проти даного клопотання з мотивів необґрунтованості. Зокрема, вказав про відсутність даних про належне оповіщення підозрюваної щодо проведення процесуальних дій, неналежну процедуру скерування їй документів, недотримання процедури оголошення у міжнародний розшук, а також невідповідність процесуальних рішень та дій слідчого і прокурора КПК України. З цього приводу подав письмові заперечення, які просив врахувати при ухваленні рішення у справі.

Дослідивши клопотання, долучені до нього матеріали та заслухавши доводи прокурора і захисника, виходячи з мотивів наведених нижче, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Отже, чинне кримінальне процесуальне законодавство дозволяє вирішувати питання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного за наявності умов визначених у ч. 6 ст. 193 КПК України.

Перевіркою наявності наведених умов та дотримання відповідної процедури встановлено наступне.

24.02.2021 прокурором визначено підслідність у даному кримінальному провадженні за слідчим відділом Обухівського РУП ГУ НП в Київській області.

11.03.2021 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.ч. 1, 4, 5 ст. 185, ч.ч. 1, 2 ст. 364-1, ч.ч. 1, 2 ст. 200 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вище вказаних злочинів підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- фінансово-господарськими документами ТОВ «Сетагро», ПП «Ред Бул», ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «СКФ», ТОВ «НАФТОТРЕЙД РЕСУРС», ФОП « ОСОБА_7 ».

- протокол огляду програмного забезпечення системи контролю транспорту «Глобус», сайтів постачальників пального та інформації щодо телефонних дзвінків ОСОБА_6

- протоколами огляду банківських документів ФОП « ОСОБА_8 », ФОП « ОСОБА_9 », ТОВ «Євродеталь».

- протоколом обшуку автомобіля від 04.01.2019;

- висновком комп`ютерно-технічної експертизи №9/609 від 22.11.2018 року;

- висновком судово-економічної експертизи №1-10/06/2020-сее від 10.06.2020 року;

- показаннями свідків;

- речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

У даному кримінальному провадженні забрані всі вагомі докази про вчинення підозрюваною ОСОБА_6 інкремінованих їй злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.ч. 1, 4, 5 ст. 185, ч.ч. 1, 2 ст. 364-1, ч.ч. 1, 2 ст. 200 КК України, які кваліфікуються тяжким злочином, покарання за які у разі визнання останньої винною передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк не більше десяти років.

27.04.2021 слідчим у кримінальному провадженні, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошено в державний розшук підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

09.09.2021 у звязку з оголошенням підозрюваної ОСОБА_6 в державний розшук, заведено оперативно-розшукову справу Розшу, № 16/01/247-2021, в межах якої в ході проведення оперативно-розшукових заходівпрацівниками ВКП Обухівського РУП ГУ НП в Київській області місцезнаходження підозрюваної не встановлено.

Проведеними у провадженні слідчими (розшуковими) та іншими процесуальними діями, зокрема з протоколів допиту свідків, встановлено, що підозрювана за місцем фактичного проживання та реєстрації відсутнята.

Крім цього, під час розшукових заходів встановлено, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснила перетин державного кордону України 15.03.2021 року через пункт пропуску «Шегині» Львівської області, вже будучи у статусі підозрюваної і на даний час в Україну не поверталася.

Слідчим суддею встановлено, що подане клопотання в цілому відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК України та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимогКонституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч. ст. 9 КПК України).

Зважаючи на наведене, вважаю за можливе провести розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу у відсутності підозрюваної.

При цьому, враховую те, що в межах даного кримінального провадження, виходячи з категорії злочину (ступеня його тяжкості), до участі у провадженні залучено захисника, який приймає участь у розгляді клопотання. Наведене вказує на дотримання у межах даного кримінального провадження необхідних гарантій забезпечення права на захист.

Відповідно до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В свою чергу, положення ч. 2 ст. 177 КПК України передбачають, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як слідує з матеріалів справи в провадженні Обухівського РУП ГУ НП у Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000253 від 16.06.2020 за підозрою ОСОБА_6 , за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.ч. 1, 4, 5 ст. 185, ч.ч. 1, 2 ст. 364-1, ч.ч. 1, 2 ст. 200 КК України.

З матеріалів справи вбачається, що Постановою старшого слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області від 04.12.2024 у кримінальному провадженні № 0000253 від 16.06.2020 підозрювану ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , оголошено в міжнародний розшук.

Відповідно до законодавчих норм, рішення про оголошення особи у міжнародний розшук на підставі запиту НЦБ Інтерполу в Україні приймає Генеральний секретаріат Інтерполу або Національне центральне бюро Інтерполу відповідної країни.

Поряд з цим, звертаючись з клопотанням про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав її оголошення в міжнародний розшук, слідчий не надав жодних підтверджень щодо фактичного оголошення підозрюваної в розшук, про звернення до компетентного органу з приводу здійснення міжнародного розшуку підозрюваної ОСОБА_6 .

У матеріалах клопотання, крім постанови старшого слідчого від 04.12.2024 про оголошення міжнародного розшуку ОСОБА_6 , не має жодних даних щодо виконання такої. Зокрема направлення цієї постанови до відповідного департаменту (відділу) міжнародного співробітництва Національної поліції України, здійснення відповідного запиту до Генерального секретаріату чи Національного центрального бюро Інтерполу тощо.

Одне лише формальне прийняття слідчим постанови про оголошення міжнародного розшуку підозрюваної, без реального виконання такої постанови, не означає, що такий розшук фактично розпочато та не може бути підставою для прийняття слідчим суддею рішення про тримання особи під вартою, оскільки оголошення міжнародного розшуку передбачає, насамперед, вжиття комплексу розшукових, інформаційно-довідкових та інших заходів, спрямованих на отримання інформації про особу або встановлення її місцезнаходження, в тому числі з метою її арешту та екстрадиції, а не тільки винесення постанови про оголошення міжнародного розшуку.

Так, матеріали клопотання не містять жодних доказів фактичного оголошення підозрюваної в розшук, звернення до компетентного органу з приводу здійснення міжнародного розшуку підозрюваної ОСОБА_6 та виконання постанови старшого слідчого від 04.12.2024 про оголошення міжнародного розшуку ОСОБА_6 . Більше того, посилаючись на постанову слідчого від 04.12.2024 про оголошення підозрюваної у міжнародний розшук, прокурор залишає поза увагою те, що до цієї постанови навіть не долучено відповідних листів про направлення даного рішення на виконання до відповідних органів.

Наведене свідчить про те, що матеріали клопотання не містять доказів вжиття комплексу належних розшукових, інформаційно-довідкових та інших заходів, спрямованих на отримання інформації про особу або встановлення її місцезнаходження, в тому числі з метою її арешту та екстрадиції, а не тільки винесення постанови про оголошення міжнародного розшуку.

Так, сторона обвинувачення не надає суду жодних відомостей щодо результатів виконання постанови про оголошення підозрюваної в міжнародний розшук. Дана постанова датована 04.12.2024, а з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_6 слідчий звертається до суду 05.12.2024, тобто на наступний день після винесення вказаної постанови. В матеріалах клопотання відсутні будь-які дані про необхідність виконання постанови від 04.12.2024 про оголошення міжнародного розшуку ОСОБА_6 . На переконання слідчого суду така постанова слідчого свідчить про надмірний формальнізм, а не про процесуальну необхідність.

З наведеного можна зробити висновок, що клопотання обґрунтовано формально, що розцінюється як його недолік і свідчить про невмотивованість клопотання.

Слід також звернути увагу органу досудового розслідування на те, що кримінально-процесуальне законодавство регулює як реалізацію підозрюваним своїх процесуальних прав, так і їх охорону. Реалізація прав це правомірна діяльність учасника провадження з використанням ним своїх прав у кримінальному провадженні. Зміст діяльності, спрямованої на усунення перепон у реалізації прав відповідного учасника (сторони кримінального провадження), у тому числі на запобігання їх порушенню і подолання неналежного виконання своїх обов`язків слідчими органів досудового розслідування, прокурорами та іншими суб`єктами процесуальних відносин, являє охорону прав зазначеного учасника кримінального провадження. Кожний підозрюваний, який безпосередньо й особисто бере участь у процесуальних діях, які проводять уповноважені суб`єкти сторони обвинувачення чи слідчий суддя або суд на стадії досудового розслідування, має процесуальні права, закріплені у ст. 42 та в інших статтях КПК України, що регулюють проведення таких процесуальних дій.

Процесуальні права певного суб`єкта кримінального процесу є предметом кримінально-процесуальних гарантій цих прав. Під процесуальними гарантіями, на відміну від процесуальних прав, слід розуміти передбачені кримінальним процесуальним законом правові вимоги, за допомогою яких суб`єкту процесуальних відносин забезпечується реальна можливість використання наданих йому прав та їх охорона. Процесуальні гарантії діють і в тих випадках, коли процесуальні права не були чи не можуть бути реалізовані.

З наведеного випливає, що гарантіями прав сторони кримінального провадження виступають не самі права, а спеціально закріплені у законі правові вимоги, призначення і мета яких полягає в охороні прав цього суб`єкта. Ігнорування дії вказаних гарантій здатне призвести до порушення як процесуальних прав сторони кримінального провадження, так і основних прав людини. Це, своєю чергою, спричинить важливі правові наслідки у вигляді неприпустимості отриманих стороною обвинувачення даних як доказів, скасування ухвалених судових рішень, тощо.

З урахуванням наведеного, оцінивши наявні у клопотанні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, приходжу до висновку про відсутність законних підстав для задоволення клопотання.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_6 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а підозрюваною і її захисником, у той же термін, з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1