Справа №127/1442/25
Провадження №1-кс/127/670/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000893 від 10.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000893 від 10.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10 грудня 2024 року близько 11:10 годині, водій ОСОБА_6 , керуючи технічно-справним автомобілем «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись у напрямку м. Київ автодорогою Р-31 «Київ-Хмільник-Літин», неподалік с. Зозулинці Хмільницького району Вінницької області, під час вибору безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, а саме стан дорожнього покриття у вигляді наявності снігу, в зв`язку з чим не зміг постійно контролювати рух та безпечно керувати транспортним засобом, не впоравшись з керуванням, унаслідок чого допустив виїзд автомобілю «Skoda Fabia» на зустрічну смугу руху, де відбулося зіткнення з автомобілем «Renault Dokker», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався у зустрічному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля «Renault Dokker», ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла, що включає в себе: закрита тупа травма грудної клітки, синці та садна на грудній клітці, фрагментальний перелом тіла грудини; двосторонні переломи ребер; забої обох легень та серця. Закрита тупа травма живота: синець по передній поверхні черевної стінки; крововиливи в м`які тканини живота та в зв`язкові апарати органів черевної порожнини; руйнація тканини селезінки; гематоми та розриви печінки; розриви підшлункової залози та брижі кишечника; кров в черевній порожнині. Закрита тупа травма тазу: масивні переломи кісток тазу зі зміщенням та порушенням тазового кільця. Закритий фрагментальний перелом лівої стегнової кістки з руйнуванням зв`язкового апарату лівого коліна. Синці та садна на нижніх кінцівках. Вказана сполучна травма тіла належить до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.

Смерть ОСОБА_7 настала від вказаної сполучної травми тіла. Між сполучною травмою тіла та смертю ОСОБА_7 є прямий причинно-наслідковий зв`язок.

У діях водія автомобіля «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам п. п. 10.1, 12.1 «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001) (далі Правила), які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, водій ОСОБА_6 за вищевикладених обставин порушив вимоги п. п. 10.1, 12.1 «Правил дорожнього руху», згідно з якими:

п.10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п.12.1 « Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. п. 10.1, 12.1 «Правил дорожнього руху» знаходяться у безпосередньому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме із настанням смерті ОСОБА_7 .

14.01.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю смт. Летичів Хмельницької області, проживаючому та зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , одруженому, працюючому у ТОВ «Барбус» на посаді торгівельного представника, раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом огляду місця ДТП від 10.12.2024;

-висновками судово-медичних експертиз № 102 від 26.12.2024 та № 1 від 09.01.2025;

-показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ;

-висновком судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/102-24/25978-ІТ від 30.12.2024.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, внаслідок якого настала смерть потерпілого ОСОБА_7 , за який законом передбачена можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, останній може зникнути та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що свідчить про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи не під домашнім арештом, може незаконно впливати на свідків, а також потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про існування ризиків передбачених п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, ОСОБА_6 перебуваючи не під домашнім арештом, може вчинити інші кримінальні правопорушення, у тому числі і у сфері безпеки руху, у зв`язку із чим наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Усе вищевикладене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому зсіданні заперечував щодо задоволення клопотання та просив обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку адвоката.

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Щодо поданого слідчим ОСОБА_4 клопотання про застосування домашнього арешту відносно ОСОБА_6 не заперечував та просив задовольнити.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання слідчого та матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, на час розгляду клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України обґрунтована, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором при розгляді даного клопотання.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що він обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи підозрюваний наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний ОСОБА_6 може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки санкція статті передбачає тривале позбавлення волі та здійснювати вплив на свідків, потерпілого, з метою уникнення покарання.

Разом з тим, ОСОБА_6 раніше не судимий, одружений, має постійне місце проживання та трьох дітей на утриманні.

За змістом ст.131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження. Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування іншого запобіжного заходу ніж домашній арешт у нічну пору доби, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, які вказані слідчим та доведені матеріалами справи. Тому, для досягнення мети застосування запобіжних заходів, на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є необхідним та доцільним.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що у зв`язку з тяжкістю злочину та необхідністю проведення процесуальних дій з підозрюваним, останній має знаходитись в місці, відомому органу досудового розслідування, для оперативного проведення слідчих та процесуальних дій, а також для запобігання можливого переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування чи суду, враховуючи особу підозрюваного, його відношення до вчиненого правопорушення, думку потерпілого, слідчий суддя переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби, з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України, оскільки даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у статті 177 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22:00 години до 06:00 години строком на 2 місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

-не залишати місце проживання у визначений слідчим суддею час без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала про застосування домашнього арешту стосовно ОСОБА_6 діє в межах строку досудового розслідування, але не більше 60 днів, починаючи з 16.01.2025 року.

Копію ухвали суду для організації виконання направити начальнику Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя