Дата документу 09.12.2024
Справа № 334/9392/24
Провадження № 1-кп/334/779/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0002014 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, офіційно працевлаштованого в ОСББ «Зестафонська б.5» на посаді двірника, який не має на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

04.10.2024 о 19:04 ОСОБА_4 діючи в умовах воєнного стану, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, знаходячись в приміщенні супермаркету ТОВ «Сільпо-Фуд», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Руставі, б. 1Г, під час відвідування супермаркету побачив, що на столі, який розташований поруч з камерами схову супермаркету, без нагляду, знаходиться мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 12 PRO 8/256 GB», що належить ТОВ «Запоріжжяелектропостачання», яким користувалася безпосередньо ОСОБА_5 , та яка залишила вказаний мобільний телефон на столі.

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з вищезазначеного столу супермаркету ТОВ «Сільпо-Фуд», накривши булкою хліба, яку тримав у руках, мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 12 PRO 8/256 GIB», таємно викрав його, після чого покинув місце вчинення злочину з викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» матеріальний збиток на суму 8499 гривень 67 копійок.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, який кваліфікується як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

18.11.2024 року між прокурором Дніпровської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні № 0002014 від 05.10.2024р. та ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення за ч.4 ст.185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік. В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні, також просив, вказану угоду з прокурором, затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, тобто скоїв дії, передбачені ч.4 ст.185 КК України, за якою належить призначити йому, узгоджену сторонами угодою про визнання винуватості, міру покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474 та 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити у кримінальному провадженні № 0002014 угоду про визнання винуватості від 18.11.2024 року між прокурором Дніпровської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за яким призначити йому, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 18.11.2024 року, покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з випробувальним строком 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2-4 ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти з уповноважений орган з питань пробаціїпро зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1