Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

27 cічня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 грудня 2024 року у кримінальному провадженні № 0001485 щодо ОСОБА_2 ,

у с т а н о в и в :

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.12.2025 ОСОБА_2 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.185 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

17.01.2025 прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання скасувати і ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_2 покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років, на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 20.09.2024, більш суворим, призначеним цим вироком, призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років. Також просить виключити з вироку обставину, яка пом`якшує покарання, - щире каяття.

Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що суд призначив ОСОБА_2 покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, безпідставно врахував як обставину, яка пом`якшує покарання, щире каяття і не призначив покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.4 ст.70 КК України.

Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали кримінального провадження, вважаю, що вона подана без додержання вимог ст.396 КПК України.

Так, згідно з ч.2 ст.396 КПК України в апеляційній скарзі, крім іншого, зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, які мають бути чітко сформульовані, відповідати положенням ст.407 КПК України, якою передбачено, яке рішення має право ухвалити суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду, і повинні узгоджуватися з іншими положеннями кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Зазначаючи в апеляційній скарзі про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, прокурор вказує, що кримінальне правопорушення ОСОБА_2 вчинив до ухвалення вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.09.2024, яким він був засуджений за ч.1 ст.127 КК України із застосуванням ст.69 КК України на 240 годин громадських робіт із самостійним виконанням вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.10.2023, яким він засуджений за ч.4 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням.

Разом з тим, просить ухвалити новий вирок та призначити ОСОБА_2 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень лише з урахуванням вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.09.2024, а про вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.10.2023 прокурор нічого не вказує, взагалі.

А тому апеляційні вимоги неповністю узгоджуються з їх обґрунтуванням.

Що стосується вимоги про виключення з вироку обставини, яка пом`якшує покарання, належить зауважити, що у разі скасування вироку в частині призначеного покарання, це стосується не лише виду та розміру покарання, а й мотивів його призначення. При цьому, ухвалюючи новий вирок у частині призначеного покарання, суд апеляційної інстанції враховує загальні засади призначення покарання згідно зі ст.65 КК України та викладає свої мотиви, в тому числі встановлені обставини, які пом`якшують покарання, або їх відсутність.

Оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, апеляційні вимоги прокурора унеможливлюють апеляційний розгляд та постановлення судом апеляційної інстанції законного та обґрунтованого судового рішення.

Згідно з ч.1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст.396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

А тому апеляційну скаргу прокурора належить залишити без руху, встановити строк для усунення зазначених раніше недоліків та роз`яснити, що якщо недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк не буде усунуто, відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається.

На підставі викладеного, керуючись ст.399 КПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 грудня 2024 року щодо ОСОБА_2 залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків апеляційної скарги - 7 /сім/ днів з дня отримання копії ухвали особою, яка її подала.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду ОСОБА_1