Справа № 485/124/21
Провадження № 1-і/485/1/25
УХВАЛА

іменем України

14 квітня 2025 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючий - суддя Соловйов О.В.,

секретар судового засідання Гусарова І.М.,

за участю прокурора Гамери Н.В.,

адвоката Палінчака А.О. (в режимі відеоконференції),

засудженого ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Снігурівка заяву адвоката Палінчака Андрія Олександровича, який діє в інтересах заявника ОСОБА_2 , про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у кримінальному провадженні № 485/124/21,

встановив:

03 квітня 2025 року до суду надійшла заява адвоката Палінчака А.О., який діє в інтересах заявника ОСОБА_2 , про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. В заяві представник заявника просить поновити ОСОБА_2 пропущений строк пред"явлення до виконання виконавчого листа у справі № 485/124/21 виданого Снігурівським районним судом Миколаївської області 02 грудня 2021 року на підставі вироку Снігурівського районного суду Миколаївської області від 07 липня 2021 року про стягнення на користь ОСОБА_2 у відшкодування цивільного позову. та видати виконавчий лист.

В обґрунтування заяви вказав, що вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 07 липня 2021 року, зокрема, задоволено цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 103578,76 грн та 250000,00 грн моральної шкоди. На підставі даного вироку було видано виконавчий лист від 02 грудня 2021 року, однак у зв"язку з тим, що 24 лютого 2022 року та по теперішній час Російська Федерація продовжує повномасштабне вторгнення на територію України, ОСОБА_2 з 08 вересня 2022 року взятий на облік внутрішньо переміщеної особи та проживає в м. Хмельницькому. З вересня 2022 року ОСОБА_2 неодноразово звертався до Снігурівського відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з заявою про відкриття виконавчого провадження шляхом направлення виконавчого листа поштою, але виконавче провадження відкрито не було, про причину не відкриття не повідомлено. Враховуючи зазначені обставини, строк пред"явлення виконавчого документа до виконання було пропущено з поважних причин.

В судовому засіданні адвокат Палінчак А.О. заяву підтримав та просив визнати поважними причини пропуску пред`явлення виконавчого документа до виконання та заяву задовольнити. Суду пояснив, що вперше ОСОБА_2 звернувся до виконавчої служби з заявою про відкриття провадження наприкінці 2022 року, однак з невідомих йому причини виконавче провадження відкрито не було. Восени 2024 року ОСОБА_2 звернувся повторно до виконавчої служби з копією виконавчого листа.

Прокурор зазначила, що в заяві не вказано поважних причин пропуску строку пред"явлення виконавчого листа до виконання в зв"язку з чим заява задоволенню не підлягає.

Засуджений ОСОБА_1 покладався на розсуд суду.

Вирішуючи питання щодо поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 07 липня 2021 року у справі № 485/124/21 визнано винуватим ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та частково задоволено цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди в сумі 103578,76 грн та 250000,00 грн моральної шкоди, а всього 353578,76 грн.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року вирок суду залишено без змін, а відтак вирок набрав законної сили 16 листопада 2021 року.

На підставі вироку, Снігурівським районним судом 02 грудня 2021 року був виданий виконавчий лист про стягнення на користь потерпілого ОСОБА_2 у відшкодування цивільного позову. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 16 листопада 2024 року.

Також з матеріалів кримінального провадження вбачається, що виконавчий документ ОСОБА_2 отримав особисто у суді 14 грудня 2021 року, про що в матеріалах справи міститься розписка про отримання.

Відповідно до ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема, інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з ч. 5 ст. 534 КПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 535 КПК України у разі якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.

Частиною 5 ст. 128 КПК України визначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Оскільки нормами КПК України не врегульовано питання поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, то в даному випадку слід застосовувати норми Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 433 ЦПК України, заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно статті 12 Закону України "Про виконавче провадження", Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. При цьому, вирішення цього питання є оціночним.

За змістом чинного законодавства строк пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання може бути поновлений лише за наявності поважних на це причин. Однак, закон не конкретизує, які саме обставини є поважними причинами. З аналізу судової практики вбачається, що поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

Суд враховує, що ЄСПЛ в своїх рішеннях неодноразово порушував питання про те, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строків. Так, в рішенні у справі "Пономарьов проти України" Суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими. В рішенні у справі "Устименко проти України" Судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків Судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Як встановлено судом, строк пред"явлення виконавчого листа до виконання визначений до 16 листопада 2024 року. Таким чином, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплинув 17 листопада 2024 року.

Звертаючись із заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа, адвокат Палінчак А.О. вказав, що з вересня 2022 року ОСОБА_2 неодноразово звертався до Снігурівського відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з заявою про відкриття виконавчого провадження шляхом направлення виконавчого листа поштою, але виконавче провадження відкрито не було, про причину не відкриття не повідомлено.

Разом з тим, жодних доказів вище зазначеного суду надано не було. При цьому, також відсутні дані, що по даному виконавчому листу було відкрито виконавче провадження.

Посилання адвоката Палінчак А.О. на військовий стан в країні з 24 лютого 2022 року по теперішній час та взяття ОСОБА_2 на облік як внутрішньо переміщеної особи у м. Хмельницькому, також жодним чином не доводять наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення стягувача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії, а саме пред"явлення виконавчого документу до виконання.

Отже, суду не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів на підтвердження поважності причин пропуску ОСОБА_2 строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Разом з тим, представник заявника окрім про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, в заяві просить видати виконавчий документ. В удовому засіданні додатково пояснив, що оригінал виконавчого листа втрачений.

Згідно п.17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Оскільки на теперішній час строк пред"явлення виконавчого листа до виконання спив, та суд не знайшов підстав для його поновлення, заява в частині видачі виконавчого листа (дубліката) також не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 534, 535, 537, 539 КПК України, ст.433 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяви адвоката Палінчака Андрія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у кримінальному провадженні № 485/124/21 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 14 квітня 2025 року.

Суддя О.В. Соловйов