Справа № 519/236/25
Провадження № 1-кс/519/46/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2025 м. Південне

Слідчий суддя Южного міського суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Південне клопотання слідчого СВ ВП №1 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління національної поліції в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Кислиця Ізмаїльського району Одеської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, судимий за ст. 185 ч.3, ст. 15 ч.2, ст. 185 ч.3, ст.289 ч.2, ст. 70 КК України, на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеса від 01.04.2024 звільнений умовно достроково з установи виконання покарань 09.04.2024, невідбутий строк покарання 1 рік 5 місяців та 11 днів, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодження з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що слідчим відділенням ВП №4 Одеського районного управління поліції №2 ГУ НП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000262 від 09.06.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що близько 18:15 год. 09.06.2024 водій ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (вміст етилового спирту в крові складав 3.33 % проміле), керуючи технічно справним автомобілем BMW E 46 р.н. НОМЕР_1 , в умовах сухої проїзної частини, у зоні дії дорожнього знаку 5.49 «населений пункт», здійснював рух із перевищенням швидкості - 105 км/год по правій смузі для руху вул. Південна дорога, з боку м. Одеса в напрямку с. Вапнярка.

При під`їзді до регульованого перехрестя вул. Південна дорога та вул. Дерибасівська у с. Фонтанка Одеського району Одеської області, режим проїзду транспортних засобів на якому на момент дорожньо-транспортної пригоди регулювався в першу чергу автоматичними світлофорами, що працювали у справному штатному режимі та вищезазначеною дорожньою розміткою, видимість та оглядовість яких для ОСОБА_5 була необмеженою, водій ОСОБА_5 був не уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою та при увімкненні у його напрямку руху червоного сигналу світлофора, що забороняє рух, проявив злочинну недбалість, проігнорував вимоги вказаного сигналу світлофору і продовжив рух в прямому напрямку через перехрестя, перебуваючи при цьому ще до в`їзду на перехрестя.

При продовженні свого руху на заборонений сигнал світлофору і перед проїздом даного перехрестя у прямому напрямку руху водій ОСОБА_5 , маючи технічну можливість, не зупинив керований ним транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 згідно Правил дорожнього руху України або перед перехрещуваною проїзною частиною вул. Дерибасівська, продовжив рух без зупинки на заборонений червоний сигнал світлофору у своєму напрямку руху, та в`їхав на перехрестя вул. Південна дорога - вул. Дерибасівська, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем FORT TRANSIT, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , 1997 року народження, який здійснював рух по вул. Дерибасівська з боку ТРЦ «Рив`єра» в напрямку вул. Грецька. Після зіткнення автомобіль BMW E 46 р.н. НОМЕР_1 продовжив рух прямо та допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які переходили проїзну частину вул. Південна дорога по регульованому пішохідному переходу на зелений для них сигнал світлофору.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 спричинені наступні тілесні ушкодження: закрита травма лівого колінного суглоба у вигляді пошкодження латерального меніска та заднього рогу медіального меніска, надриву колатеральної зв`язки, розриву підтримуючої зв`язки наколінника, пошкодження довгої головки біцепса стегна в нижній третині, бурситу між сухожиллями напівсухожилового та напівперетинкового м`язів, супрапателярного бурситу, садно та пошкодження литкового м`яза в верхній та нижній третині лівої гомілки з формуванням гематом. Вказані ушкодження за критерієм тривалого розладу здоров`я строком понад 21 день, згідно п.п. 2.2.2 та 4.6 Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_11 спричинені наступні тілесні ушкодження: рвана рана м`яких тканин тім`яної ділянки голови ліворуч, забій м`яких тканин грудної клітки ліворуч, закрите пошкодження капсульно-зв`язкового апарату лівого колінного післятравматичного супрапателлярного бурситу; пошкодження латеральної суглобу У вигляді: колатеральної зв`язки; пошкодження литкового м`яза із розлитою гематомою лівого колінного суглобу та лівої гомілки, множинні садна в ділянці правої та лівої кисті. Вказані ушкодження за критерієм тривалого розладу здоров`я строком понад 21 день, згідно п.п. 2.2.2 та 4.6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості.

Вимоги підпунктів е) та є) пункту 8.7.3 ПІДР забороняли водію автомобіля BMW330D, р/н НОМЕР_3 виїзд на перехрестя при червоному або червоно-жовтому сигналі світлофора. Вимоги пунктів 12.4 та 12.9 ПДР обмежують максимальну швидкість руху в населених пунктах не більш 50 км/год. Водій автомобіля BMW-330D, р.н. НОМЕР_1 мав технічну можливість належним виконанням ПДР уникнути ДТП. Дії ж водія автомобіля BMW 330D, р.н. НОМЕР_3 по перевищенню швидкості являлися як необхідною так і достатньою умовою настання ДТП, тобто стали її причиною.

Таким чином, водій ОСОБА_5 , своїми необережними діями у формі злочинної недбалості, допустив порушення вимог п п. п. 2.3. б), 2.9 а), 12.9., 8.7.3. (е), 8.10. Правил дорожнього руху України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001)

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання, просили його задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід, з урахуванням наявності обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник просили відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_5 органом досудового розслідування 26.12.2024 в порядку ч.2 ст.135 КПК України повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 27.01.2025 дозволено затримання підозрюваного ОСОБА_5 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановою слідчого від 28.01.2025 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 , досудове розслідування зупинено.

28.03.2025 о 14.00 год. ОСОБА_5 затриманий в рамках виконання ухвали Южного міського суду Одеської області від 27.01.2025.

28.03.2025 слідчим винесено постанову про відновлення досудового розслідування.

29.03.2025 о 11.00 год. в присутності захисника ОСОБА_5 надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується застосування запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У судовому засіданні встановлено, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України обґрунтовується наявними матеріалами кримінального провадження, а саме:

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.06.2024;

-листом КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» № 01/01-07/2809 від 29.07.2024;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 24.06.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 24.06.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 24.06.2024;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 09.07.2024;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 від 09.07.2024;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 22.07.2024;

-висновками експерта № 1334, № 1335, № 1336;

-висновками експерта № СЕ-19/116-24/18718-ІТ від 14.10.2024, № СЕ-19/116-24/18716-ІТ від 14.10.2024, № СЕ-19/116-24/18715-ІТ від 21.10.2024;

-висновком експертів № 24-4637;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 26.12.2024;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 29.03.2025.

На даній стадії процесу слідчий суддя позбавлений можливості аналізувати матеріали кримінального провадження та добуті органом досудового розслідування докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України є обґрунтованою.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрювані, обвинувачені обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватимуть відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Як вбачається з клопотання, відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 .

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Слідчий суддя доходить висновку про доведеність існування ризику, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить відсутність стійких соціальних зв`язків, вагомість доказів про вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного в їх сукупності, зокрема його сімейний стан, вік та стан здоров`я, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також той факт, що підозрюваний перебував у розшуку.

Ризики незаконно впливати на свідків та потерпілих або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню є обґрунтованими, оскільки підозрюваний шляхом залякування, погроз чи вмовляння може вплинути на потерпілих та (або) свідків для того щоб останні змінили свої покази у кримінальному провадженні, так як під час судового розгляду вони ще не допитані.

ОСОБА_5 не має постійного місця роботи, таким чином не має законних джерел доходів та існування, що свідчить про те, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Доводи сторони захисту про те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, після ДТП був мобілізований до лав ЗСУ та є військовослужбовцем, суд оцінює критично, оскільки вони не підтверджені жодними доказами.

При цьому прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п.1 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вимоги частин 4, 5 ст.182 КПК України, тяжкість правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , наявність потерпілих, слідчий суддя вважає за необхідне визначити йому заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2025 складає 60560 грн, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, який може бути внесений у будь-який момент, суд вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого СВ ВП № 4 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції в Одеській області, прокурора або до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає або перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання слідчому СВ ВП № 4 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває ОСОБА_5 відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Згідно ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч.2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління національної поліції в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту затримання ОСОБА_5 , тобто з 28.03.2025.

Строк дії ухвали до 21 квітня 2025 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2025 складає 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Одеській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого СВ ВП № 4 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції в Одеській області, прокурора або до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає або перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання слідчому СВ ВП № 4 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Одеській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Одеського слідчого ізолятора негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого СВ ВП № 4 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 , прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області та слідчого суддю Южного міського суду Одеської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_16

Копію ухвали отримав: «___» год. «___» хв. «___»_____________2025 року

Підозрюваний: __________________ ОСОБА_5