Справа № 214/5900/24
У Х В А Л А

про закриття кримінального провадження, так як втратив чинність закон,

яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння

05 грудня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження, внесене 21 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000697,за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У судове засідання від захисника обвинуваченого надійшло клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України, так як втратив чинності закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, оскільки згідно Закону № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна», який набрав чинності 09 серпня 2024 року, викрадення чужого майна стало кримінально караним діянням, якщо його вартість становить понад два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3028 грн.), тоді як матеріальна шкода, завдана кримінальним правопорушенням, яке інкримінується її підзахисному, становить 1649,88 грн.

Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника, просив кримінальне провадження закрити.

Прокурор також просила закрити кримінальне провадження за підстав, на які послалась захисник обвинуваченого.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, приходить до такого.

Відповідно до п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану: так, ОСОБА_4 в період дії воєнного стану, 20 травня 2024 року, у вечірній час доби, перебуваючи біля дитячого майданчика, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Гагаріна, 45, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, буду впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, будучи обізнаним про те, що в Україні діє воєнний стан, шляхом вільного доступу таємно викрав майно, належне ОСОБА_6 , а саме мобільний телефон марки «РОСО М3 Pro 5G», чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з урахуванням зносу, вартістю 1649,88 грн., після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, з розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна».

Зокрема, у новій редакції викладено ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна»: за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 757 грн., встановлено штраф від 850 грн. до 1700 грн. або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

За вищевказані дії, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 757 грн. до 3028 грн., встановлено штраф від 1700 грн. до 5100 грн. або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Повторне протягом року вчинення таких порушень, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу від 5100 грн. до 10200 грн. або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені особою, яка три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, тягнуть за собою накладення штрафу від 10200 грн. до 17000 грн. або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у ч. 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у ст. 5 КК України. Згідно з ч. 1 цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили діяння до набрання законом чинності.

Разом з тим втрата чинності нормою Особливої частини КК означає, що передбачені нею дії або бездіяльність вже не містять ознак діяння, за яке цим Кодексом встановлювалася кримінальна відповідальність. Викладене свідчить про відсутність у діянні складу злочину, що тягне закриття кримінальної справи відповідно до п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Водночас діяння, що є злочинами, та відповідальність за них, як унормовано п. 22 ч. 1 ст. 92 Конституції України, визначаються виключно законами України.

Підставою кримінальної відповідальності згідно з ч. 1 ст. 2 КК України є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

За визначенням, закріпленим у ч. 1 ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Таким чином, особу може бути піддано кримінальному переслідуванню виключно за діяння, яке визнано злочином за нормами КК.

Відтак, дія чи бездіяльність перестають вважатися злочином на підставі закону про скасування кримінальної відповідальності.

Отже, оскільки згідно Закону № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» викрадення чужого майна стало кримінально караним діянням, якщо його вартість становить понад два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3028 грн.), дане кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Запобіжний захід обвинуваченому у кримінальному провадженні не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Після набрання ухвалою законної сили, речові докази мобільний телефон марки «РОСО М3 Pro 5G», чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який зберігається у ОСОБА_6 , повернути законному володільцю.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_7