Провадження №: 1-кс/752/90/25
У Х В А Л А

про арешт майна

08 січня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ УГНП в АР Крим та м. Севастополя ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу прокуратури АРК та м. Севастополя ОСОБА_6 , подане в межах кримінального провадження № 0000163 від 29.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

встановив:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000163 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000163 від 29.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, процесуальне керівництво здійснюється прокуратурою Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

Досудовим розслідування встановлено, що у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно із іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, які достовірно знаючи про те, що на території України Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, що встановлює обмеження на виїзд осіб чоловічої статі та призовного віку за межі України, у невстановленому досудовим розслідуванні місці, виник злочинний умисел, спрямований на сприяння громадянам України чоловічої статті та призовного віку у організації незаконного переправлення їх через державний кордон України, за незаконно виготовленими за грошову винагороду документами, які є підставою для виїзду, тим самим, здійснити організацію незаконного переправлення через державний кордон України, шляхом усунення перешкод.

Після вказаної домовленості ОСОБА_7 , та невстановлені досудовим розслідування особи, з метою реалізації спільного злочинного умислу почали діяти узгоджено, за попередньою змовою між собою, при цьому дії кожного з них охоплювалися умислом кожного іншого члена групи.

Так реалізуючи свій спільний злочинний умисел ОСОБА_7 , під час зустрічей з громадянином України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у місті Києві повідомляв, що у нього є шляхи вирішення питання щодо ухилення від проходження військової служби під час мобілізації, а також у нього є змога у оформленні пакету документів, а також через МСЕК встановлення інвалідності, яка в подальшому дає право на повне зняття з військового обліку за рішенням ВЛК, та після отримання рішення ВЛК, внесення відомосте до системи «Оберіг», що дає право виїзду через державний кордон України, тим самим здійснити організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом усунення перешкод особам,за грошову винагороду на загальну суму 23 000 (двадцять три тисячі) доларів США.

19.11.2024, приблизно о 17 год. 30 хв., ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, та з відома останніх, для доведення спільного злочинного умислу до кінця, знаходячись за адресою: пл. Деміївська, 1, м. Київ, зустрівся із ОСОБА_8 , від якого отримав грошову винагороду у сумі 39 000 (тридцять дев`ять тисяч) доларів США, у якості оплати для організації виготовлення пакету документів, які в подальшому дають право на повне зняття з військового обліку за рішенням ВЛК та подальшої можливості виїзду за кордон, тим самим сприяючі в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, шляхом усунення перешкод, за грошову винагороду.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у сприянні в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, усунення перешкод, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Так 19.11.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведено обшук, під час якого виявлено та в подальшому вилучено: - повістка на ім`я ОСОБА_7 , прож. АДРЕСА_2 , із відтиском печатки « ІНФОРМАЦІЯ_3 »; - флеш-носій micro SD 32 GB з адаптером марки Kingston; - карт-холдер «Vodafone» з серійним номером 40; - флеш носій із номером 80М3SA19 T; Вище вказані речі поміщено до сейф-пакету PSP 1341264., та - ноутбук марки MacBooK сірійний номер FVFHGM4GQ6L4, сірого кольору у чохлі з зарядним пристроєм поміщено до сейф пакету PSP 3056155.

19.11.2024 постановою слідчого СУ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі вищевказані речі та інші предмети, які зазначені в протоколі обшуку визнано речовими доказами, у зв`язку з тим, що вони мають значення для досудового розслідування, можуть містити відомості про вчинення кримінального правопорушення та приєднанні до матеріалів кримінального провадження до вирішення судом рішення про накладення арешту на майно.

Таким чином, за результатами вилучення вище вказаних речей у ході проведення обшуку ОСОБА_7 , встановлено, що вказані речі та документи мають беззаперечне значення для досудового розслідування та підлягають арешту на підставі п. 1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою забезпечення їх збереження, запобігання їх пошкодженню, знищенню, перетворенню, відчуженню тощо. Злочин, у вчиненні якого підозрюються ОСОБА_7 є тяжким, обставини вчинення злочинів свідчать про реалізацію стійкої довгострокової злочинної схеми з використанням речових доказів.

Прокурор клопотання підтримав.

Захисник заперечила щодо арешту майна. Вказувала, що вилучена повістка не має жодного доказового значення у даному кримінальному провадженні не є ані медичним документом, ані документом для виїзду за кордон не є чорновим записом. Вилучений карт-холдер також не має жодного доказового значення. Орган досудового розслідування визначає контактний номер, яким начеб то користувався підозрюваний як НОМЕР_1 , разом із тим Водафон використовує інші коди: 050, 066, 095, 099. Слідчий не мав права на вилучення флеш-носіїв, а мав здійснити із залучення спеціаліста копіювання змісту таких флеш-носіїв, які мали системи логічного захисту (паролів). Подане клопотання не відповідає ч. 2 ст. 171 КПК України та взагалі не містить належного обґрунтування підстав накладення арешту на жодну із вилучених речей в ході обшуку.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення з таких підстав.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Правовою підставою арешту майна є положення ст. 170 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. У цьому випадку за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000163 від 29.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, процесуальне керівництво здійснюється прокуратурою АРК та м. Севастополя.

19.11.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведено обшук, під час якого виявлено та в подальшому вилучено: - повістка на ім`я ОСОБА_7 , прож. АДРЕСА_2 , із відтиском печатки « ІНФОРМАЦІЯ_3 »; - флеш-носій micro SD 32 GB з адаптером марки Kingston; - карт-холдер «Vodafone» з серійним номером 40; - флеш носій із номером 80М3SA19 T; Вище вказані речі поміщено до сейф-пакету PSP 1341264., та - ноутбук марки MacBooK сірійний номер FVFHGM4GQ6L4, сірого кольору у чохлі з зарядним пристроєм поміщено до сейф пакету PSP 3056155.

19.11.2024 постановою слідчого СУ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі вищевказані речі та інші предмети, які зазначені в протоколі обшуку визнано речовими доказами.

Матеріалами клопотання обґрунтовано, що вилучені під час обшуку речі та документи містять чи можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, яке розслідується у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, вказане майно відповідає ознакам, зазначеним в ч.1 ст. 98 КПК України, і має значення речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що заявлена прокурором мета щодо збереження речових доказів, може бути досягнута шляхом застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

У клопотанні доведено, що вилучене майно 19.11.2024 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а застосування такого заходу забезпечення, як арешт майна, сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

За таки обставин з метою збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, знищення або відчуження вилученого в ході обшуку майна, клопотання про накладення арешту підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 132, 170-173, 175, 309, 395, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на вилучені речі та документи 19.11.2024 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- повістку на ім`я ОСОБА_7 , прож. АДРЕСА_2 , із відтиском печатки « ІНФОРМАЦІЯ_3 »;

- флеш-носій micro SD 32 GB з адаптером марки Kingston;

- карт-холдер «Vodafone» з серійним номером 40;

- флеш носій із номером 80М3SA19 T;

Вище вказані речі поміщено до сейф-пакету PSP 1341264.

- ноутбук марки MacBooK сірійний номер FVFHGM4GQ6L4, сірого кольору у чохлі з зарядним пристроєм, який поміщено до сейф пакету PSP 3056155.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню після її оголошення прокурором, слідчим у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1