Провадження № 1-в/638/58/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника ДУ "Олексіївська виправна колонія (№ 25)" ОСОБА_5 ,

розглянувши заяву ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку у відповідність до закону,

ВСТАНОВИВ:

30 грудня 2024 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання від ДУ "Олексіївська виправна колонія (№ 25)" із особовою справою засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку Київського районного суду м. Харкова від 14 червня 2024 року у справі № 953/6738/23 у відповідність до закону.

У судове засідання з`явився прокурор, засуджений та представник ДУ "Олексіївська виправна колонія (№ 25)".

Представник заявника своє клопотання підтримав, просив привести вирок ОСОБА_4 у відповідність до Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив задовольнити, прокурор проти задоволення вказаного клопотання не заперечував.

До суду із ДУ "Олексіївська виправна колонія (№ 25)" надійшла особова справа засудженого. За результатами вивчення особової справи ОСОБА_4 судом було встановлено наступне.

14 червня 2024 року Київський районний суд м. Харкова виніс вирок у справі № 953/6738/23, яким ухвалив наступне:

« ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Полтавського апеляційного суду від 03.04.2023 та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 7 (сім ) місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислувати з дня проголошення вироку суду 14.06.2024.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, покарання, відбуте за попереднім вироком Полтавського апеляційного суду від 03.04.2023, а саме з 17.05.2022 по 07.09.2022 та з 18.05.2023 по 13.06.2024 включно, з розрахунку день за день».

Вирок набрав законної сили, не оскаржувався.

Вироком Київського районного суд м. Харкова від 14 червня 2024 року у справі № 953/6738/23 було визнано доведеною вину ОСОБА_4 у тому, що «22 квітня 2023 року, близько 14:00, більш точного часу встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи в умовах воєнного стану введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_6 №64/2022 від 24.02.2022 та неодноразово продовженого, останній раз Указом Президента України ОСОБА_6 №254/2023 від 20.05.2023 на всій території України, з метою особистого незаконного збагачення, протиправно та незаконно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), переконавшись, що за його діями сторонні особи не спостерігають, шляхом вільного доступу, знаходячись в приміщенні магазину «Їжачок», що розташований за адресою: м.Харків, вул. Академіка Павлова, 323а, таємно викрав належне ОСОБА_7 майно, яке знаходилося в кишені її куртки, яка була одягнена на ній, а саме, мобільний телефон торгової марки «Blackview», модель «BV5000», IME11 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 вартість якого становить 1233,33 грн. Заволодівши у такий спосіб майном ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , обернув викрадене майно на свою користь та розпорядився ним на власний розсуд, а саме продав його ОСОБА_8 , тим самим спричинивши ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1233,33 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраданні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану».

Отже, ОСОБА_4 було визнано винним у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану і його дії кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон № 3886-IX). Цим законом було внесено зміни у ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що встановлює відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, було підвищено верхню межу вартості майна, викрадення якого охоплюється диспозицією цієї статті, до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема, питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частиною 2 ст. 74 Кримінального кодексу України встановлено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Оскільки Законом № 3886-IX було підвищено верхню межу вартості майна, викрадення якого охоплюється диспозицією статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто скасовано кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП, то зміни, внесені законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, суд приймає до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривен, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року. - для будь-якого платника податку.

Злочини, за які було засуджено ОСОБА_4 (крадіжка на суму 1233 грн 33 коп.), було вчинено у 2023 році. У 2023 році для норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень застосовувався неоподатковуваний мінімум станом на 01 січня 2023 року у розмірі 1342,00 грн.

Таким чином, заважаючи на положення Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, вартість викраденого майна не перевищувала 2684 гривень (1342х2=2684).

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Кримінального кодексу України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Отже, ОСОБА_4 необхідно звільнити від покарання, призначеного йому вироком Київського районного суд м. Харкова від 14 червня 2024 року у справі № 953/6738/23 .

Водночас відповідно до вироку Київського районного суд м. Харкова від 14 червня 2024 року у справі № 953/6738/23, ОСОБА_4 було остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 7 (сім) місяців на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом приєднання невідбутої частини покарання за вироком Полтавського апеляційного суду від 03.04.2023.

Оскільки кримінальну караність діяння, за яке вироком Київського районного суд м. Харкова від 14 червня 2024 року у справі № 953/6738/23 було засуджено ОСОБА_4 , на момент розгляду заяви про приведення вказаного вироку у відповідність до вимог закону усунуто, то необхідно вирок Полтавського апеляційного суду від 03.04.2023 виконувати самостійно.

Виходячи з вище викладеного, керуючись частиною 2 ст. 74 Кримінального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ДУ "Олексіївська виправна колонія (№ 25)" про приведення вироку у відповідність до закону задовольнити.

Привести вирок Київського районного суд м. Харкова від 14 червня 2024 року у справі № 953/6738/23 у відношенні ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до Закону України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого засуджено вироком Київського районного суд м. Харкова від 14 червня 2024 року у справі № 953/6738/23, негайно звільнити від відбуття призначеного покарання у зв`язку із усуненням караності діяння, за вчинення якого його було засуджено.

Виключити з вироку Київського районного суд м. Харкова від 14 червня 2024 року у справі № 953/6738/23 посилання на приписи ч. 1 ст. 71 КК України щодо приєднання покарання за вироком Полтавського апеляційного суду від 03.04.2023 у справі № 545/3125/22, яким остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 7 (сім) місяців.

Вирок Полтавського апеляційного суду від 03.04.2023 у справі № 545/3125/22 виконувати самостійно.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1