"31" січня 2025 р. Справа № 363/5708/24
УХВАЛА

31 січня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000001, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області з Дарницької спеціалізованої прокуратури надійшов вищезазначений обвинувальний акт.

31.01.2025 року прокурор в підготовчому судовому засіданні висловив думку про можливість призначення справи до розгляду у відкритому судовому засіданні, зазначив, що справа підсудна Вишгородському районному суду Київської області, підстав для її зупинення чи закриття немає, обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України, підстав для повернення обвинувального акту не вбачається, тому просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Крім того звернувся до суду з клопотанням, в якому просив продовжити ОСОБА_7 строк дії, обраного раніше запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22:00 до 7:00 години наступного дня. При цьому посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1 КК та ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 щодо клопотання прокурора поклався на розсуд суду. Надав до суду клопотання військової частини НОМЕР_1 про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання, що дозволить ОСОБА_7 проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Інші сторони не заперечували щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду та клопотання про продовження запобіжного заходу. Щодо клопотання про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання заперечували.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, приходить до наступних висновків.

Провадження за обвинувальним актом підсудне Вишгородському районному суду Київської області.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення кримінального провадження до судового розгляду відсутні.

Відтак, суд приходить до висновку про необхідність призначення кримінального провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України до судового розгляду.

Судовий розгляд, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 27 КПК України провести у відкритому судовому засіданні.

Коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді є наступним: прокурор, потерпілі, представник потерпілих та обвинувачений.

Згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Також судом встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31.10.2024 з метою запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 28.12.2024 включно. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 17.12.2024 року запобіжний захід продовжено до 17.02.2025 року включно.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України - під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою зокрема продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Так, відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.

Статтею 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання, продовження строку дії запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу.

Із зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, що застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За правовими позиціями ЕСПЛ «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.

Суд вважає, що на момент розгляду питання щодо продовження строку дії обраного раніше запобіжного заходу існує обґрунтована підозра та ризик, передбачені п. 1 ч. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Стосовно наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років, а тому обвинувачений, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує, під тягарем можливого покарання може переховуватися від прокуратури та суду.

Аналізуючи ризик переховування від органу досудового розслідування (суду) в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becclevv. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Стосовно наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, то варто зауважити, що ОСОБА_7 , може незаконно впливати, шляхом підбурювання, вмовляння, залякування чи підкупом на свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні, оскільки йому вручено дане клопотання з додатками до нього, в яких вказано повні анкетні дані свідків. Відповідно, незаконний вплив на вказаних осіб з боку обвинуваченого, з метою зміни показів останнім, перешкодить об`єктивному судовому розгляду та встановленню всіх обставин вчинення кримінального правопорушення в подальшому, оскільки показання свідка мають істотне значення для допиту останнього в судовому процесі.

На підтвердження зазначених ризиків свідчить вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях у вчиненні яких він обвинувачується; вік та стан його здоров`я; репутація та майновий стан.

Аналізуючи зібрані в сукупності докази, суд приходить до обгрунтованого висновку, що жоден із інших більш м`яких запобіжних заходів не достатній для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як домашній арешт, відносно обвинуваченого ОСОБА_7 .

Заслухавши клопотання прокурора, врахувавши думку сторін, дослідивши надані до суду документи, беручи до уваги стадію судового розгляду, те, що свідки не допитані, а також те, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування цього запобіжного заходу та його продовження, не зменшилися та не перестали існувати, враховуючи особу обвинуваченого, стан здоров`я та вік, з урахуванням тяжкості злочину, суд приходить до висновку продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло у нічний період доби, застосування саме такого запобіжного заходу зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановлених судом ризиків.

За таких обставин підстав для обрання альтернативного запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 не встановлено, тому в задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання слід відмовити.

Крім того, представником потерпілого ОСОБА_6 , в інтересах потерпілої ОСОБА_5 , подано цивільний позов про стягнення моральної та матеріальної шкоди в даному кримінальному провадженні, в якому просить стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_5 страхове відшкодування моральної шкоди в розмірі 42 600,00 грн., страхове відшкодування шкоди, заподіяної смертю ОСОБА_5 в розмірі 234 800,00 грн. Крім того стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 шкоду, завдану смертю ОСОБА_5 щомісячно, в розмірі 10 465,00 грн. як дружині, яка досягла пенсійного віку, моральної шкоди в розмірі 1 000 000,00 грн.

Крім того, представником потерпілого ОСОБА_6 , в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , подано цивільний позов про стягнення моральної та матеріальної шкоди в даному кримінальному провадженні, в якому просить стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 42 600,00 грн. Крім того стягнути зі ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 1 000 000,00 грн. та понесені ним судові витрати.

Відповідно ч. 3 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінальногопровадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позовдо підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 61 КПК України, цивільним позивачем є особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 КПК України права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 62 КПК України, цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально протиправними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Права та обов`язки цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Цивільний відповідач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право визнавати позов повністю чи частково або заперечувати проти нього. Цивільний відповідач повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються цивільного позову, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом для інформування та надіслання копій процесуальних рішень підозрюваному, обвинуваченому.

Враховуючи вищевикладене, подані цивільні позови відповідають вимогам щодо форми та змісту, а тому підлягають розгляду в межах даного кримінального провадження.

Таким чином, суд вважає необхідним визнати ОСОБА_5 та ОСОБА_4 цивільними позивачами, а обвинуваченого ОСОБА_7 та Моторне (транспортне) страхове бюро України - цивільними відповідачами.

Також представником потерпілих ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , подано клопотання про зміну позовних вимог.

Щодо клопотання про зміну позовних вимог і викладення в новій редакції позовної заяви, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Питання зміни цивільного позову КПК України не врегульовані.

Враховуючи наведене, суд вважає, що при вирішенні даної заяви підлягають застосуванню норми ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Як визначено у ст. 189 ЦПК України, одним із завдань підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним прийняти заяву представника потерпілих ОСОБА_6 про зміну цивільного позову шляхом залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в частині стягнення моральної шкоди з Моторного (транспортного) страхового бюро Українив розмірі 42 600 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110,128,131,132,176-178,181,193-197,314-316,369-372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000001, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України на 06.02.2025 року на 15.00.

Викликати для участі у судовому засіданні учасників провадження.

Прийняти до розгляду подану позовну заяву потерпілої ОСОБА_5 про стягнення моральної та матеріальної шкоди в даному кримінальному провадженні та визнати її цивільним позивачем, а обвинуваченого ОСОБА_7 та Моторне (транспортне) страхове бюро України - цивільними відповідачами.

Залишити без розгляду позовні вимоги ОСОБА_5 до Моторного (транспортного) страхового бюро України в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 42 600 (сорок дві тисячі шістот) грн. 00 коп.

Прийняти до розгляду подану позовну заяву потерпілого ОСОБА_4 про стягнення моральної та матеріальної шкоди в даному кримінальному провадженні та визнати його цивільним позивачем, а обвинуваченого ОСОБА_7 та Моторне (транспортне) страхове бюро України - цивільними відповідачами.

Залишити без розгляду позовні вимоги ОСОБА_4 до Моторного (транспортного) страхового бюро України в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 42 600 (сорок дві тисячі шістот) грн. 00 коп.

У задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який полягає в забороні обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22:00 до 7:00 години наступного дня, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та в інших невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя чи здоров`я в умовах воєнного стану.

Покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання, перебування, роботи;

- заборонити спілкування зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду, без поважних причин не повідомивши про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід. Відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали визначити до 31.03.2025 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали проголошений 31.01.2025 року о 15.30.

Суддя ОСОБА_1