24.03.2025
Справа № 331/536/25
Провадження № 1-кс/331/569/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області капітана юстиції ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000144 від 25.01.2025 за підозрою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, який на утриманні дітей не має, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 113 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 113 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що Слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні Слідчий в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області капітан юстиції ОСОБА_6 , розглянувши матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000144 від 25.01.2025, за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 113 КК України.

25.01.2025 старшим слідчим в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області майором юстиції ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, який на утриманні дітей не має, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, а саме: умисному пошкодженні чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

ОСОБА_5 , будучи призваним ІНФОРМАЦІЯ_2 11.11.2024, проходячи військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи за попередньою змовою з гр. ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, умисно вилили розпалювач на трансформаторну будку, яка розташована біля буд. АДРЕСА_2 , та підпалили за допомогою заздалегідь заготовленої запальнички. Переконавшись, що їхні дії призвели до виникнення пожежі, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 покинули місце злочину.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.11.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 було призвано військовослужбовця за мобілізацією ОСОБА_5 та зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та поставлено на всі види забезпечення.

Відповідно до Указу Президента України ОСОБА_9 від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому, відповідними Указами Президента України ОСОБА_9 , правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу, у тому числі діяв під час вчинення злочину, відповідно до Указу Президента України ОСОБА_9 від 28 жовтня 2024 року № 740/2024 «Про введення воєнного стану в Україні».

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме:

повідомлення зі служби 102 про вчинення кримінального правопорушення, 3224 та 3298 від 25.01.2025; протоколом огляду місця події від 25.01.2025 в ході якого встановлено ознаки підпалу трансформатора по вул. Дальній, навпроти буд. 30S; протоколом огляду місця події від 25.01.2025 в ході якого транспортний засіб скутер Хонда «Діо» який використовувався ОСОБА_5 та ОСОБА_7 для вчинення протиправних дій, по вул. Кавалерійській, навпроти буд. 12; допитом свідка ОСОБА_10 від 25.01.2025 який повідомив, що 25.01.2025 приблизно о 08:10 год бачив як на перехресті вул. Цегельної та вул. Дальньої два чоловіки стоять біля трансформатора, який палає які швидко сіли на мопед та поїхали у невідомому напрямку; протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочині від 25.01.2025, складеного відносно ОСОБА_5 ; протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочині від 25.01.2025, складеного відносно ОСОБА_7 ; протоколом затримання ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України від 25.01.2025; іншими матеріалами кримінального провадження.

27.01.2025 слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Запоріжжя застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор №10» УДПтС України в Запорізькій області, строком на 60 діб до 11 год. 00 хв. 25.03.2025 р. включно.

Постановою керівника Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3-х місяців, тобто до 25.04.2025.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам останнього здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки він розуміє, що за вчинений ним злочин, передбачений ч.2 ст.194 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років, і у разі доведеності його винуватості під час судового розгляду до нього, з достатньою долею вірогідності буде застосовано покарання у виді реального позбавлення волі, без звільнення від його відбування. Також, ОСОБА_5 , фактично проживає на території м. Запоріжжя Запорізької області, яке знаходиться в безпосередній близькості до лінії зіткнення Збройних сил України та збройних формувань російської федерації, що дозволяє останньому, навіть за відсутності паспорту для виїзду за кордон, ухилитися від органу досудового розслідування шляхом перетину лінії зіткнення ЗСУ та збройних сил рф, перейшовши за межі території, яка є підконтрольною органам державної влади України. Особливо враховуючи відношення підозрюваного до Сил оборони України, оскільки підозрюваний перебуває у статусі «СЗЧ»; Вказане свідчить, що підозрюваний, перебуваючи на волі зможе залишити місце проживання та ймовірніше за все прийме спроби переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Стримуючі фактори, які б свідчили, що підозрюваним не будуть вживатися перешкоди у відправленню правосуддя в спосіб неявки до органу досудового розслідування та суду відсутні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України), а саме, перебуваючи на більш м`якому запобіжному заході ОСОБА_5 шляхом придбання та використання мобільних пристроїв (телефонів або іншої комп`ютерної техніки) здійснити знищення інформації - листувань з мобільних додатках системах миттєвими обмінами повідомленнями: «Telegram», «Signal», «WhatsApp»», оскільки доступ до вказаних месенджерів може здійснюватися з будь-якого місця, а перебуваючи в слідчому ізоляторі у останнього така можливість буде відсутня; незаконно впливати на, свідків, у цьому кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), наявність ризику, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків підтверджується тим, що досудове розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_5 тільки розпочалось, та на теперішній час досудовим розслідуванням здійснюється збирання доказів та встановлення фізичних осіб, яким відомі або можуть бути відому обставини вчинення дій у яких ОСОБА_5 повідомлено про підозру. Враховуючи, що згідно п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Яжинський проти Польщі» ризик незаконного впливу підозрюваного, обвинуваченого особисто на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу. З огляду на вказане, з урахуванням, що досудове розслідування триває та стадія судового розгляду не почалась, - вважаю, що ризик прийняття підозрюваним спроб незаконного впливу на свідків, які наразі встановлюються та безпосередньо перед судом не допитані, з метою переконання або змушення останніх надати покази в вигідному для них аспекті є реальним; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), підтверджується тим, що ОСОБА_5 , перебуваючи на більш м`якому запобіжному заході з огляду на проросійські погляди, може продовжити вчиняти аналогічні злочини, збирати, у тому числі у м. Запоріжжя, інформацію щодо місць розташування, пересування та дислокації військовослужбовців та військової техніки ЗС України з метою подальшого поширення такої інформації представникам держави, що здійснює збройну агресію проти України.

Щодо обставин, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу відповідно до вимог ст. 178 КПК України: ОСОБА_11 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 10 років, а докази у проваджені зібрані, у відповідності до вимог ст. 84 КПК України; вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , дозволяє та не перешкоджає останньому перебувати у слідчому ізоляторі; враховуючи суспільно-політичну обстановку, а також той факт, що м. Запоріжжя на теперішній час знаходиться в безпосередній близькості до території ведення активних бойових дій та тимчасово окупованих територій російською федерацією Запорізької області, куди підозрюваний може безперешкодно та/або за сприянням представникам держави, що здійснює збройну агресію проти України, де органи Національної поліції в Запорізької області не здатні на даний час забезпечити виконання підозрюваним будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, що дасть підозрюваному можливість уникнути від виконання покладених на нього обов`язків і унеможливить запобігання скоєння інших злочинів.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 113 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

На даний час, відповідно до вимог ст. 199 КПК України, виникла необхідність у продовженні строку тримання підозрюваного під вартою на строк здійснення досудового розслідування, а саме до 25.04.2025, оскільки орган досудового розслідування вважає, що на даний час, всі заявлені ризики не зменшилися та виправдовують тримання підозрюваної під вартою.

Окрім цього по провадженню необхідно провести ряд процесуальних та слідчих дій, для закінчення досудового розслідування у розумні строки а саме:

1.провести слідчі розшукові дії з метою встановлення наявності або відсутності у діях підозрюваних складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 113 КК України, з метою дотримання принципу повноти та всебічності здійснення досудового слідства;

2. провести інші слідчі (розшукові) дії у кримінальному провадженні, необхідність яких може виникнути під час здійснення досудового розслідування;

3. виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Окрім цього, відповідно до вимог ч. 6 ст. 176 КПК України (зі змінами

№ 2198-IX від 14.04.2022) під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Враховуючи викладене, орган досудового розслідування вважає, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, запобігання вказаним ризикам неможливе, оскільки ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану.

Враховуючи, що 24.02.2022 указом президента України N°64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжено, який наразі діє, вважаємо, що у вказаних умовах превалює суспільний інтерес, що проявляться у забезпеченні державної безпеки та територіальної цілісності над принципом свободи особистості, перебування ОСОБА_5 , який під час дії воєнного стану, вчинив дії на шкоду державній безпеці та територіальній цілісності, під вартою виправдано наявністю суспільного інтересу: приймаючи до уваги вищевикладене, тяжкість вчиненого ОСОБА_5 , керуючись п. 1 ст. 5 Конвенцій про захист прав і основоположних свобод людини, з метою захисту високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів та враховуючи що менш суворі міри запобіжних заходив не здатні запобігти ризикам вказаним в п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене слідчий просить слідчого суддю продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянину України, українцю, уродженцю м. Запоріжжя, з утриманням в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» на строк здійснення досудового розслідування, а саме до 25.04.2025 без визначення розміру застави.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, на задоволенні наполягав.

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, зазначивши про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, дійшов наступного.

27.01.2025 слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Запоріжжя застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор №10» УДПтС України в Запорізькій області, строком на 60 діб до 11 год. 00 хв. 25.03.2025 р. включно.

В силу ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25. 04. 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою» подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Murrey v. the United Kingdom »). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»).

Клопотання слідчого вмотивоване тим, що досудовим слідством встановлена причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, наявністю ризиків того, що підозрюваний перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України); та іншим чином перешкодити кримінальному провадженню (п. 4 ст. 177 КПК України); вчинити нове кримінальне правопорушення (п. 5 ст. 177 КПК України).

Враховуючи вищевикладене, а також тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі ухвалення обвинувального вироку суду, вчинення злочину в умовах воєнного стану суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та дасть можливості запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КК України.

В судовому засіданні прокурором доведено, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки він розуміє, що за вчинений ним злочин, передбачений ч.2 ст.194 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років, і у разі доведеності його винуватості під час судового розгляду до нього, з достатньою долею вірогідності буде застосовано покарання у виді реального позбавлення волі, без звільнення від його відбування.

Також, ОСОБА_5 , фактично проживає на території м. Запоріжжя Запорізької області, яке знаходиться в безпосередній близькості до лінії зіткнення Збройних сил України та збройних формувань російської федерації, що дозволяє останньому, навіть за відсутності паспорту для виїзду за кордон, ухилитися від органу досудового розслідування шляхом перетину лінії зіткнення ЗСУ та збройних сил рф, перейшовши за межі території, яка є підконтрольною органам державної влади України. Особливо враховуючи відношення підозрюваного до Сил оборони України, оскільки підозрюваний перебуває у статусі «СЗЧ»; Вказане свідчить, що підозрюваний, перебуваючи на волі зможе залишити місце проживання та ймовірніше за все прийме спроби переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Стримуючі фактори, які б свідчили, що підозрюваним не будуть вживатися перешкоди у відправленню правосуддя в спосіб неявки до органу досудового розслідування та суду відсутні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України), а саме, перебуваючи на більш м`якому запобіжному заході ОСОБА_5 шляхом придбання та використання мобільних пристроїв (телефонів або іншої комп`ютерної техніки) здійснити знищення інформації - листувань з мобільних додатках системах миттєвими обмінами повідомленнями: «Telegram», «Signal», «WhatsApp»», оскільки доступ до вказаних месенджерів може здійснюватися з будь-якого місця, а перебуваючи в слідчому ізоляторі у останнього така можливість буде відсутня; незаконно впливати на, свідків, у цьому кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), наявність ризику, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків підтверджується тим, що досудове розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_5 тільки розпочалось, та на теперішній час досудовим розслідуванням здійснюється збирання доказів та встановлення фізичних осіб, яким відомі або можуть бути відому обставини вчинення дій у яких ОСОБА_5 повідомлено про підозру. Враховуючи, що згідно п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Яжинський проти Польщі» ризик незаконного впливу підозрюваного, обвинуваченого особисто на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу. З огляду на вказане, з урахуванням, що досудове розслідування триває та стадія судового розгляду не почалась, - вважаю, що ризик прийняття підозрюваним спроб незаконного впливу на свідків, які наразі встановлюються та безпосередньо перед судом не допитані, з метою переконання або змушення останніх надати покази в вигідному для них аспекті є реальним; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), підтверджується тим, що ОСОБА_5 , перебуваючи на більш м`якому запобіжному заході з огляду на проросійські погляди, може продовжити вчиняти аналогічні злочини, збирати, у тому числі у м. Запоріжжя, інформацію щодо місць розташування, пересування та дислокації військовослужбовців та військової техніки ЗС України з метою подальшого поширення такої інформації представникам держави, що здійснює збройну агресію проти України.

Щодо обставин, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу відповідно до вимог ст. 178 КПК України: ОСОБА_11 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 10 років, а докази у проваджені зібрані, у відповідності до вимог ст. 84 КПК України; вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , дозволяє та не перешкоджає останньому перебувати у слідчому ізоляторі; враховуючи суспільно-політичну обстановку, а також той факт, що м. Запоріжжя на теперішній час знаходиться в безпосередній близькості до території ведення активних бойових дій та тимчасово окупованих територій російською федерацією Запорізької області, куди підозрюваний може безперешкодно та/або за сприянням представникам держави, що здійснює збройну агресію проти України, де органи Національної поліції в Запорізької області не здатні на даний час забезпечити виконання підозрюваним будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, що дасть підозрюваному можливість уникнути від виконання покладених на нього обов`язків і унеможливить запобігання скоєння інших злочинів.

Таким чином, з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, слідчий суддя доходить висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення встановлених слідчим суддею ризиків, доцільно продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, слідчий суддя з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначає заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 194, 196, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25.04.2025 року до 11.00 годин, в межах строку досудового розслідування, у Запорізькому слідчому ізоляторі № 10 УДПтС України в Запорізькій області.

Визначити суму застави у розмірі 242 240 гривень, які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний депозитний рахунок ТУ ДСАУ в Запорізькій області, до сплину терміну тримання під вартою.

При внесені визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У вразі внесення застави, покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді у визначений ними час за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та /або місця роботи .

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали слідчого судді доручити співробітникам УСБУ в Запорізькій області.

Термін дії ухвали закінчується 25.04.2025 року об 11 год. 00 хв.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1