Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/160/25
Провадження № 1-кп/542/51/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження №0000001 від 01.01.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Малий Кобелячок, Новосанжарського району, Полтавської області, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , не маючи посвідчення водія категорії «В», що знаходиться в офіційному обігу на території України, звернувся до невстановленої дізнанням особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, з проханням посприяти скорішому отриманню ним вказаного офіційного документу, без складання іспитів у сервісних центрах МВС України. Коли невстановлена особа погодилась допомогти, ОСОБА_3 , з метою виконання свого злочинного умислу, передав власні анкетні дані, фотокартку для внесення їх до підробленого посвідчення водія та грошові кошти у сумі 10000 гривень, створивши тим самим сприятливі умови для вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Після цього, невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, перебуваючи у невстановленому місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час, внесла неправдиві відомості до бланку посвідчення водія серії НОМЕР_1 , на пластиковій основі з вихідними типографськими даними «ПК «Україна» Зам. 23-3230.2023р. II кв.».

Наприкінці квітня 2023 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 отримав підроблене посвідчення водія, яке надійшло йому на відділення оператора поштового зв`язку.

ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що він не отримував у встановленому законом порядку посвідчення водія, яке, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 року № 340 (зі змінами) «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке, відповідно до п.п. 2.1 а) та 2.4 Правил дорожнього руху України (що діють з 01.01.2002 зі змінами) водій повинен мати при собі та пред`явити для перевірки на вимогу поліцейського, залишив дане посвідчення у себе, та в подальшому почав його використовувати для можливості керування транспортними засобами.

Крім того, 01.01.2025 близько 12 год. 16 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи на вулиці Жовтневій у с.Малий Кобелячок, Полтавського району, Полтавської області, поблизу домогосподарства № 1, будучи учасником дорожнього руху в якості водія автомобіля марки «NISSAN KUBISTAR», державний номерний знак НОМЕР_2 , був зупинений працівниками поліції за порушення п. 2.3 в Правил дорожнього руху України (на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки).

Під час перевірки документів, виконуючи законну вимогу працівника поліції, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 є підробленим, усвідомлюючи свої протиправні дії, з метою уникнення встановленої законом відповідальності за керування транспортним засобом без передбаченого дозволу, пред`явив для перевірки працівнику поліції завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 та у такий спосіб використав його.

Згідно інформації Територіального сервісного центру ТСЦ № 5344 РСЦ ГСЦ МВС у Харківській, Полтавській та Сумській областях, посвідчення водія серії НОМЕР_1 не видавалося, громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував.

Згідно проведеної судово-технічної експертизи документів від 06.01.2025, бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , на пластиковій основі з вихідними типографськими даними «ПК «Україна» Зам. 23-3230.2023р. II кв.», заповнений на ім`я ОСОБА_3 , не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, як пособництво у підробленні посвідчення, у виді заздалегідь обіцяного придбання предмета кримінального правопорушення - підробленого посвідчення, яке видається установою і яке надає права, з метою його використання; за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документу.

27 січня 2025 року була укладена Угода про визнання винуватості між прокурором Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 та підозрюваним ОСОБА_3 .

Відповідно до укладеної угоди:

-підозрюваний ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість в зазначеному діянні, щиросердечно розкаявся.

Сторони угоди узгодили покарання ОСОБА_3 за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачений підтримали угоду про визнання винуватості та просили її затвердити.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Враховуючи вищенаведене та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лишедержавним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, відносяться до кримінальних проступків.

Шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України, зокрема ст.ст. 470-473, та Кримінального Кодексу України. Її умови відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Підозрюваний під час досудового розслідування та обвинувачений в підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав свою винуватість у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України: пособництво у підробленні посвідчення, у виді заздалегідь обіцяного придбання предмета кримінального правопорушення - підробленого посвідчення, яке видається установою і яке надає права, з метою його використання, ч.4 ст.358 КК України: використання завідомо підробленого документа, підозрюваному під час досудового розслідування та як обвинуваченому в підготовчому судовому засіданні роз`яснені: наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, що передбачені ст.476 КПК України.

Так, під час підготовчого судового засідання ОСОБА_3 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Крім того, ОСОБА_3 підтвердив, що вищезазначена угода про визнання його винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз, не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно з ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, не одружений, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання характеризується задовільно, не працює, не перебуває під наглядом у лікаря нарколога, під наглядом у лікаря психіатра знаходиться з 2006 року.

Відповідно до акту судово-психіатричної експертизи №37 від 20.01.2025 року ОСОБА_3 на даний час будь-яким хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності, іншим хворобливим станом психіки не страждає, а виявляє ознаки вродженого недоумства у вигляді легкої розумової відсталості і за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_3 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому протиправного діяння, будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждав і не перебував в стані тимчасового розладу психічної діяльності, а виявляв ознаки легкої розумової відсталості і за своїм психічним станом міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Наявний у підекспертного ступінь розумової відсталості, не позбавляє його здатності правильно усвідомлювати факти, події, що мають значення по справі.

ОСОБА_3 на даний час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

Узгоджені вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд переконався, що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з участю захисника адвоката ОСОБА_4 і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, за ч.4 ст.358 КК України, з застосуванням ч.1 ст.70 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України та санкції зазначеної статті.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд переконався, що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта у справі, підлягають стягненню з обвинуваченого в розмірі 2387,70 грн. згідно відповідних довідок експертних установ.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому під час судового розгляду не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 374-376, 394, 395, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити Угоду про визнання винуватості від 27 січня 2025 року, укладену між прокурором Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000001 від 01.01.2025 року.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

В силу ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 2387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) грн 70 (сімдесят) коп.

Скасувати арешт з посвідчення водія НОМЕР_1 від 19.04.2023 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був накладений ухвалою слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 03.01.2025.

Речові докази:

- посвідчення водія НОМЕР_1 від 19.04.2023 року залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1