Справа № 303/1042/24
Провадження № 1-в/303/210/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання провідного інспектора Мукачівського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 про звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, без освіти, не одруженого, не працюючого, засудженого 29 травня 2024 року вироком Мукачівського міськрайонного суду за ч.3 ст.15- ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ч. 2 ст. 74 КК України,

в с т а н о в и в:

05 вересня 2024 року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло подання провідного інспектора Мукачівського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 про звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.05.2024 року на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

На обґрунтування подання інспектор зазначила, що 15.07.2024 року до Мукачівського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області надійшло розпорядження про виконання судового рішення від 08.07.2024 року та копія вироку суду № 303/1042/24 від 29.05.2024 року відносно ОСОБА_4 .

Особа визнана винною у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15- ч.4 ст.185 КК України, а саме, 30.11.2023 року, близько 03 год. 00хв. , ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за допомогою заздалегідь підготовлених інструментів, а саме викрутки із червоно-чорною ручкою та викрутки із чорною ручкою, шляхом розбиття вікна, яке веде до кухні, проник всередину будинку по АДРЕСА_2 , який належить потерпілій ОСОБА_5 та переконавшись, що його дії непомітні для сторонніх осіб, з метою таємного викрадення майна, діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, знаючи, що відповідно до указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжено, востаннє до 14.02.2024 року намагався викрасти колишню у використанні бензопилу оранжевого кольору марки «Дніпро», вартість якої згідно із висновком становить 1400 грн. 00коп. Однак, свій злочинний умисел довести до кінця не зміг, з причин, що не залежали з його волі.

Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024 внесено зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення та скасовано кримінальну відповідальність за правопорушення, передбачені ст. 185, ст. 190, ст. 191 КК України, якщо на момент вчинення таких діянь вартість викраденого майна складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на 2024 рік становило 3028 грн.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 згідно вироку від 29.05.2024, спричинив майнову шкоду на суму 1400 грн. 00коп., орган пробації, посилаючись на ч.2 ст. 74 КК України, п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, просить звільнити ОСОБА_4 від покарання у зв`язку з усуненням караності діяння.

Прокурор у судовому засіданні подання підтримав та просив задовольнити.

Представник Мукачівського РВ № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, згідно письмової заяви просить проводити судовий розгляд клопотання за його відсутності, клопотання прохає задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, повідомлений був належним чином у встановленому законодавством порядку.

Неприбуття учасників у судове засідання не перешкоджає проведенню судового розгляду згідно з абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, тому суд дійшов висновку про можливість розгляду заявленого подання за відсутності представника органу пробації та засудженого.

Судом встановлено, що вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.05.2024 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до вироку Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.05.2024 року, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення 30.11.2023 та розмір завданої ним матеріальної шкоди становив 1400,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57 частини першої статті 58, частини першої статті 62Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Закон № 3886-IX, що вносить зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. Подібних висновків дійшла ОП ККС ВС у постанові від 07 жовтня 2024 року по справі № 278/1566/21.

При з`ясуванні питання про те, чи перевищує вартість викраденого (розтраченого) майна розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Розмір податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України на час вчинення кримінального правопорушення становив 1514 грн. (0,5 прожиткового мінімуму від 3028 грн), тобто для кваліфікації викрадення майна за нормами відповідних статей КК України, його вартість, відповідно до чинних норм законодавства, для 2024 повинна перевищувати 3028 грн. 00 коп.

Таким чином, на день розгляду подання, діяння, за вчинення якого ОСОБА_4 засуджено вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.05.2024 року, не може вважатись крадіжкою в розумінні ст. 185 КК України, оскільки вартість майна за заволодіння яким останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено кримінальну відповідальність.

Відповідно, до ч.2 ст. 74 КК України, ОСОБА_4 не може підлягати кримінальному покаранню за викрадення чужого майна (таємне викрадення чужого майна), вартість якого складала 1400 грн. 00 коп. що є меншим ніж 3028 грн., а тому він підлягає звільненню від кримінального покарання призначеного за ч.4 ст. 185 КК України згідно вироку Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.05.2024 року.

Згідно вироку суду ОСОБА_4 вчиняв крадіжку з проникненням у будинок. Такі дії засудженого не охоплюються диспозицією ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 3886-ІХ, відповідальність за незаконне проникнення до іншого володіння особи передбачено ст. 162 КК України.

Однак, відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Згідно зі ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Нормами ст. 537 КПК України визначено перелік питань, що можуть бути вирішені судом під час виконання вироків. Так, відповідно до п. 13 ч.1 ст. 537 КПК України, суд має право вирішити питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку визначено ст. 539 КПК України.

Саме питання про звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання на підставі ч.2 ст. 74 КК України порушено перед судом уповноваженим суб`єктом - органом пробації.

Підстави для звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання призначеного вироком суду у зв`язку з засудженням за ч.4 ст. 185 КК України викладено вище.

Нормами вищевказаного процесуального законодавство не передбачено повноважень суду, на стадії виконання вироку суду, перекваліфіковувати дії засудженого, тобто надавати їм іншу кримінально правову кваліфікацію, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функцію обвинувача, порушуватиме право особи на захист від нового обвинувачення, порушуватиме принцип справедливого судочинства в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини.

В порядку виконання вироку, відповідно до вищевказаних норм процесуального законодавства, суд позбавлений права визнавати особу винуватою у вчиненні кримінального правопорушення за іншою правовою кваліфікацією, ніж та що викладена у вироку суду який набрав законної сили, та призначати покарання відмінне від того, що призначене особі вироком суду, який набрав законної сили.

Положення ч. 3 ст. 74 КК України, при розгляді даної справи застосуванню судом не підлягають, оскільки вони регулюють інші правовідносини та передбачають право суду привести у відповідність (знизити) міру покарання, що перевищує санкцію нового закону. В даному випадку, Закон № 3886-ІХ від 18.07.2024 не є законом що знижує санкцію певної статті закону, а є законом що скасовано кримінальну відповідальність за правопорушення, передбачені ст. 185, ст. 190, ст. 191 КК України, якщо на момент вчинення таких діянь вартість викраденого майна складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

За таких обставин, засудженого слід звільнити від покарання призначеного вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.05.2024 року на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку із усуненням караності вчиненого діяння.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 74 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання провідного інспектора Мукачівського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 про звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.05.2024 року на підставі ч. 2 ст. 74 КК України задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання призначеного вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.05.2024 року за ч. 4 ст.185 КК України на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку із усуненням караності вчиненого діяння, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом 7-ми днів із дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_1