Справа № 289/304/25
Номер провадження 1-кп/289/95/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2025 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 03.02.2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Кичкирі, Радомишльського району Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, не одружений, на утриманні нікого не має, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 30.08.2002 року Радомишльським РВ УМВС України в Житомирській області, РНОКПП НОМЕР_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,-

-у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Так, 02 лютого 2025 року, близько 17 години 30 хвилин, в будинку по АДРЕСА_2 , між присутніми ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, відбулась сварка, в ході якої у ОСОБА_2 виник раптовий протиправний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його наслідки, ОСОБА_2 , схопив зі столу кухонний ніж, дотичною ріжучою поверхнею якого наніс один удар ззаду по шиї ОСОБА_3 , заподіявши останньому тілесне ушкодження у вигляді різаної рани по задній поверхні шиї, дном якої є неушкоджені м`язи, яке відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Умисні дії ОСОБА_2 , знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками у вигляді отримання потерпілим ОСОБА_3 легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Своїми діями, які виразились в нанесенні ОСОБА_3 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

ОСОБА_2 у заяві від 18 лютого 2025 року, яка підписана останнім та його захисником адвокатом ОСОБА_4 , зазначив, що він повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами його вчинення та надав згоду на розгляд обвинувального акту без проведення судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю.

Прокурор у наведеному обвинувальному акті також просив розглянути його у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, а обвинувачений, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. А тому, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.

Вирішуючи питання щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого суд зазначає, що відповідно до правового висновку зробленого Верховним Судом України у справі № 5-10 кс 14 від 26 червня 2014 року:

«Розмежування окремих стадій у кримінальному законодавстві проводиться, як правило, за об`єктивними властивостями діяння, залежно від змісту і характеру вчинюваних діянь, з урахуванням тієї ролі, яку вони відігравали в реалізації умислу. Замахом закон визнає діяння, яке безпосередньо спрямоване на вчинення злочину. Замах це кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення і наміру вчинити злочин, і тому воно мислимо як акт, який виконується виключно з прямим умислом, при наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату. Ціль досягнення суспільно небезпечного результату конструктивний елемент попередньої злочинної діяльності, в тому числі і замаху. Таким чином, наслідки, які не настали, інкримінуються особі у тому разі, якщо вони були включені в ціль його діяння і досягнення такої цілі було б неможливе без таких наслідків.Якщо ж особа не мала наміру досягти певних наслідків, то вона не могла і вчиняти замах на їх досягнення. На цих позиціях стоїть і судова практика.

Відповідно до частини першої статті 15 КК та положень пунктів 4, 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом (коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання) дії (бездіяльності), безпосередньо спрямовані на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Вирішуючи питання про те, з прямим чи непрямим умислом діяв винуватий (спрямованість умислу винуватого), необхідно зважати на сукупність всіх обставин вчиненого діяння і враховувати не тільки поведінку винуватого до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, характер поранень (поранення життєво важливих органів), заподіяних потерпілим, а й спосіб вчинення злочину, засоби і знаряддя злочину.

Слід мати на увазі, що спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками (у матеріальних складах злочину). Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляє свою конкретизацію в способі вчинених діянь.

Про наявність прямого умислу можуть свідчити, зокрема, конкретні діяння винуватого, які завідомо для нього повинні були потягти смерть потерпілого і не привели до смертельного наслідку лише в силу обставин, які не залежали від його волі.»

Оцінивши докази зібрані під час досудового розслідування, суд дійшов висновку, що характер, послідовність дій, механізм заподіяння, локалізація та характер тілесного ушкодження, вчинених обвинуваченим - усе це в сукупності свідчить про те, що ОСОБА_5 не мав прямого умислу на позбавлення життя потерпілого. Діяння, до якого вдався обвинувачений, дають підстав вважати, що він мав намір лише заподіяти потерпілому легкі тілесні ушкодження.

За таких обставин, суд вважає доведеною вину обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого, ч. 2 ст. 125 КК України, тобто вчиненні дій, які виразились у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (проступку), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_2 , є щире каяття.

Обставини, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_2 , є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Призначаючи покарання, суд враховує, що від вчиненого обвинуваченим кримінального проступку тяжких наслідків не настало, особу винного, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, та наявність обставин, що обтяжують ОСОБА_2 покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, та з врахуванням клопотання обвинуваченого, викладеного ним в протоколі допиту підозрюваного від 17 лютого 2025 року, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України та вважає за необхідне обрати йому покарання у виді штрафу, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_2 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368,370,373-376,381,382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Радомишльський районний суд протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень частини 1 статті 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_6