Справа № 236/1823/21
Провадження № 1-в/202/14/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська подання заступника начальника відділу філії ДУ «Центр пробації» Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях відділу 13 ДУ «Центр пробації» про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Дробишево Краснолиманського району Донецької області, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не працюючого, одруженого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відповідно до ст.. 89 КК України раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 26.05.2021 року до покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 засуджений вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 26.05.2021 року за ч. 1 ст. 249 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок. Вирок набрав чинності 29.06.2021 року. До теперішнього часу засуджений ОСОБА_4 штраф не сплатив. 30.06.2023 року до ВП №3 Краматорського РУП спрямовано подання відносно ОСОБА_4 про притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 389 КК України, оскільки засуджений ухиляється від виконання вироку, однак у задоволенні подання було відмовлено так як в діях ОСОБА_4 відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України. У зв`язку із викладеним, заступник начальника відділу філії ДУ «Центр пробації» Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях відділу 13 ДУ «Центр пробації» звернувся до суду з поданням про вирішення питання про звільнення від відбування покарання призначеного вироком Краснолиманського міськго суду Донецької області від 26.05.2021 року у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився.

Прокурор не заперечував проти задоволення вказаного подання.

В судове засідання засуджений ОСОБА_4 не з`явився.

Дослідивши матеріали особової справи, підтверджуючі вищезазначене, суд приходить до висновку, що подання органу пробації підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 26.05.2021 року до покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Вирок набрав чинності 29.06.2021 року.

Згідно вимог ч. 1 ст. 80 КК України слідує, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки:

1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п. п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.05.2021 року, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає до задоволення, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 80 ч. 1 п. 1 КК України.

Дослідивши матеріали особової справи, підтверджуючі вищезазначене, суд приходить до висновку, що подання заступника начальника відділу філії ДУ «Центр пробації» Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях відділу 13 ДУ «Центр пробації» про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст. 152 КВК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 26.05.2021 року до покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1