Доповідач: ОСОБА_2 Провадження №11-сс/991/67/25
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА ВИЩОГО АНТИКОРУПЦІЙНОГО СУДУ
У Х В А Л А

13 січня 2025 рокумісто Київ

Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_2 , перевіривши на прийнятність апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_3 , подану на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13 грудня 2024 року у кримінальному провадженні №0000146,

В С Т А Н О В И В:

13.01.2025 Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду /далі - Апеляційна палата/ отримано, передану 26.12.2024 Державній установі /далі - ДУ/ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, але направлену до суду лише 07.01.2025 апеляційну скаргу підозрюваного на ухвалу слідчого судді від 13.12.2024, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_4 на повідомлення про підозру ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000146.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду по провадженню №11-сс/991/67/25 справу передано судді-доповідачеві ОСОБА_2 , судді, які входять до складу колегії: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі підозрюваний просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою скасувати повідомлення про підозру від 11.08.2024 ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 Кримінального кодексу України /далі - КК/. Також ОСОБА_3 заявив клопотання про проведення судового засідання із розгляду апеляційної скарги за його участі у режимі відеоконференції з ДУ «Київський слідчий ізолятор», в якій він перебуває.

За спеціальним правилом, передбаченим ч. 1 ст. 422 КПК, отримавши апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, суддя-доповідач невідкладно витребовує з суду першої інстанції відповідні матеріали та не пізніш як за день повідомляє особу, яка її подала, прокурора та інших заінтересованих осіб про час, дату і місце апеляційного розгляду.

Однак наявність вищевказаного правила, як вважає суддя-доповідач, не позбавляє його обов`язку перш ніж вчиняти зазначені в ч. 1 ст. 422 КПК дії, за загальним правилом і виходячи із передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 399 КПК наслідків невідкладно перевірити чи: (1) апеляційну скаргу подано на ухвалу, яка підлягає апеляційному оскарженню; (2) судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 КПК; (3) апеляційну скаргу подано особою, яка вправі її подавати; (4) апеляційна скарга підлягає розгляду в цьому суді апеляційної інстанції; (5) апеляційна скарга подана в межах строку на апеляційне оскарження, а якщо її подано з пропуском такого строку, то чи порушує особа, яка її подала питання про його поновлення.

Тобто на цій стадії суддя-доповідач має вирішити питання щодо можливості призначення до розгляду у судовому засіданні на певний день і в певний час колегією суддів апеляційної скарги, що надійшла від підозрюваного, у т. ч. з`ясувати чи відсутні/наявні підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження або повернення апеляційної скарги.

Під час вирішення питання про призначення апеляційної скарги ОСОБА_3 до розгляду суддею-доповідачем виявлено факт надходження апеляційної скарги в частині оскарження ухвали слідчого судді від 13.12.2024, дослівно ідентичної за змістом щодо її мотивів апеляційній скарзі захисника ОСОБА_4 , яка вже була предметом апеляційного перегляду, за результатами якого 09.01.2025 колегією суддів за присутності в судовому засіданні підозрюваного ОСОБА_3 ухвалено остаточне рішення. Зокрема, в обох апеляційних скаргах мотиви викладені дослівно та повністю співпадають, в тому числі в однаковій (по пунктах) хронологічній нумерації.

Поруч із наведеним, КПК не передбачає можливості повторного розгляду апеляційної скарги на судове рішення, яке вже було предметом перегляду суду апеляційної інстанції за апеляційною скаргою тієї ж сторони судового провадження з повністю аналогічних підстав.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. цього Кодексу (ч. 6 ст. 9 КПК). Тому, у разі повторного надходження до суду апеляційної скарги, судді-доповідачу належить вирішити питання щодо її прийнятності на підставі ч. 6 ст. 9 КПК, виходячи із таких загальних засад кримінального провадження як верховенство права та обов`язковість судових рішень (п. п. 1, 14 ч. 1 ст. 7 КПК).

Так, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини /далі - ЄСПЛ/ (ст. 8 КПК). Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини /далі - Конвенція/, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (п. 61 рішення ЄСПЛ від 28.11.1999 у справі «Брумареску проти Румунії» / Brumarescu v. Romania, заява №28342/95; п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» / Khristov v. Ukraine, заява №24465/04).

Правова певність (юридична визначеність) передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип наполягає на тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Повноваження судів вищої ланки переглядати рішення повинні використовуватися для виправлення судових помилок, помилок у здійсненні правосуддя, а не заміни рішень. Саме лише існування двох поглядів на один предмет не є підставою для повторного розгляду. Водночас відхід від зазначеного принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (п. 52 рішення ЄСПЛ від 24.07.2003 у справі «Рябих проти Росії» / Ryabykh v. Russia, заява №52854/39).

Захист від дублювання кримінального провадження є однією з конкретних гарантій, пов`язаних із загальною гарантією справедливого судового розгляду у кримінальному провадженні згідно зі ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 09.03.2006 щодо прийнятності заяви у справі «Братякін проти Росії» / Bratyakin v. Russia, заява №72776/01).

Принцип правової визначеності також гарантує певну стабільність у правових ситуаціях і сприяє довірі суспільства до судів. Така довіра, безперечно, є однією з найважливіших складових існування держави, заснованої на верховенстві права (п. 107 рішення ЄСПЛ від 12.01.2016 у справі «Борг проти Мальти» / Borg v. Malta, заява №37537/13). Відступ від принципу правової визначеності є необхідним і виправданим у разі виявлення суттєвого недоліку попереднього провадження, який може вплинути на результат справи, або у випадках, коли є необхідність забезпечити відшкодування (у контексті виконання рішень ЄСПЛ) (п. 62 рішення ЄСПЛ від 11.07.2017 у справі «Морейра Феррейра проти Португалії» / Moreira Ferreira v. Portugal, заява №19867/12). Отже, за відсутності вагомих й непереборних обставин повторний розгляд та винесення у справі нового рішення судом, який щодо тих самих вимог тієї ж сторони судового провадження уже висловлював власну позицію, буде суперечити принципу юридичної визначеності.

Однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Ураховуючи наведене, а також те, що, як було установлено суддею-доповідачем, (1) сторона захисту, а саме захисник ОСОБА_4 , у цій справі скористалася правом на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, за результатами чого Апеляційною палатою 09.01.2025 ухвалено остаточне рішення, яке не скасоване, та (2) в апеляційній скарзі, яка надійшла на розгляд, містяться доводи, які за своїм змістом повністю та дослівно ідентичні наведеним у скарзі, розглянутій по суті 09.01.2025, проведення нового (повторного) апеляційного перегляду ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13.12.2024 буде таким, яке суперечитиме принципу юридичної визначеності в частині поваги до остаточного судового рішення, а також закріпленим у ст. 2 КПК завданням кримінального провадження.

Суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу (ч. 4 ст. 399 КПК).

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне на підставі ст. ст. 2, 7, 8, ч. 6 ст. 9, ч. 4 ст. 399 КПК відмовити підозрюваному ОСОБА_3 у відкритті провадження за поданою апеляційною скаргою, оскільки рішення, апеляційний перегляд якого 09.01.2025 за його присутності вже був здійснений з оцінкою судом тих же мотивів, не може бути повторно переглянуто судом. На необхідність прийняття саме такого рішення вказує і практика вирішення подібних ситуацій Верховним Судом. Колегія суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду зазначила, що оскільки засуджений використав своє право на касаційне оскарження судового рішення, то воно не може бути предметом касаційного перегляду вдруге (ухвала від 16.07.2021 у справі №608/867/19, провадження №51-5700ск20).

Керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 21, 370, 376, 380, 392, 393, 395, п. 2 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України суддя-доповідач

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_3 , поданою на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13 грудня 2024 року про відмову у задоволенні скарги захисника ОСОБА_4 на повідомлення про підозру ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000146.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом із апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Копію матеріалів апеляційної скарги разом із цією ухвалою долучити до матеріалів справи №991/13812/24 у провадження №1-кс/991/13901/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Суддя-доповідач: ОСОБА_2