УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду Волинської області клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 ,

встановив:

Прокурор звернувся із клопотанням про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки не відпали ризики, котрі були підставою для обрання цього запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор просив клопотання задовольнити з підстав наведених у клопотанні.

Обвинувачений та його захисник просили відмовити у задоволенні клопотання, оскільки прокурор не довів наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши пояснення прокурора, обвинуваченого, захисника, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України застосування запобіжного заходу здійснюється з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також спробам незаконно переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 даної статті.

Підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання прокурор зазначає наявність ризиків, зокрема, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню.

При розгляді даного клопотання суд враховує правову позицію ЄСПЛ у рішенні в справі «Клішин проти України» в якому зазначено, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Обгрунтування прокурора про те, що обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, ґрунтується виключно на припущеннях, є надуманими, оскільки у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які факти, які б підтвердили існування таких ризиків.

Крім того, суд бере до уваги процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні, який з часу обрання відносно нього запобіжного (24.04.2023), жодного разу не порушив покладені на нього судом обов`язки, нових злочинів не вчиняв.

Також сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , не може бути безумовною підставою для продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Так само і продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не може застосовуватися через те, що вироком може бути призначене покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, під час судового розгляду прокурор не довів наявність жодного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а лише формально перерахував ризики, які є виключно абстрактними, а не конкретними, оскільки не доводяться жодними відповідними доказами, а тому відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України відсутні підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 179 КПК України суд,

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1