Справа № 502/730/25
УХВАЛА

11 квітня 2025 року м. Кілія

Слідчий суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотанняначальника СД ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000042, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.04.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, яке погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт тимчасово вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник СД ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_8 , звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Своє клопотання мотивує тим, що 07.04.2025 до ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів Одеського рибоохоронного патруля ОСОБА_9 , про те, що 07.04.2025 рибалки ФОП ОСОБА_10 " ОСОБА_11 та ОСОБА_12 порушили правила рибальства, що у виразилось у відсутності номеру човна, на якому здійснювався промисловий лов риби серед переліку дозволених, що зазначено у дозволі на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах, виданого Державним агентством України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм.

За вказаним фактом, СД ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, 08.04.2025 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 08.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та розпочато досудове розслідування.

Просить суд клопотання задовольнити та накласти арешт на дерев`яний човен типу «Каюк» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , з човниковим двигуном без будь-яких маркувань, ліскові сітки в кількості 2 штук загальними розмірами: вічко 32 мм., висота 5 м., довжина 75 м., зв`язані між собою канатом з 3 рожевими бирками № 0075823, № 0075757, № 0075967, оселедець в кількості 207 одиниць. Заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт. Дерев`яний човен типу «Каюк» з реєстраційним номером ЯОД 09-73 з човниковим двигуном без будь-яких маркувань, ліскові сітки в кількості 2 штук загальними розмірами: вічко 32 мм., висота 5 м., довжина 75 м., зв`язані між собою канатом з 3 рожевими бирками № 0075823, № 0075757, № 0075967, оселедець в кількості 207 одиниць, просить передати на зберігання до ПП «Клест ЛТД».

В судовому засідання прокурор клопотання підтримав в повному обсязі.

Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 просив у задоволенні клопотання відмовити з підстав, викладених у поданих письмових запереченнях.

Так, адвокат ОСОБА_6 заперечуючи роти клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно зазначив, що відповідно до наказу № 2 від 15.03.2025 р. ФОП « ОСОБА_5 » призначено відповідальними за добування, вилов водних біоресурсів на суднах, зокрема ОСОБА_13 - ОСОБА_12 .

Крім того, наказом від 15.03.2025 ФОП « ОСОБА_5 » призначено відповідальними за експлуатацію плавзасобів наступних рибалок підприємства: ЯОД 0973 ОСОБА_12 , ОСОБА_14 . Вказані рибалки займаються офіційно промисловим рибальством.

ФОП « ОСОБА_5 » отримано дозвіл 20.02.2025, № 726/06/05-36/1- 25 на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення у межах території Дунайського біосферного заповідника НАН України (Ізмаїльський район Одеської області).

ФОП « ОСОБА_5 » звітує перед Одеською обласною державною адміністрацією про обсяги виловлених водних біологічних ресурсів. Строк дії дозволу по 31.12.2025. Таким чином, рибалки здійснювали вилов риби на законних підставах, не порушуючи ані чинне законодавство України ані свої професійні повноваження.

Також звертає суду увагу, що 07.04.2025 дізнавач СД ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області вилучив у ОСОБА_12 і ОСОБА_14 транспортний засіб з переліченим майном, а лише 09.04.2025 начальник сектору дізнання ВП №1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 подав клопотання про арешт майна, вилученого під час огляду місця події, яким було оглянуто транспортний засіб. Клопотання про проведення огляду (обшуку) транспортного засобу подано не було взагалі. Хоча це передбачено ч. 3 ст. 233 КПК України.

Крім того, співробітники поліції провели слідчі (розшукові) дії, в результаті яких було оглянуто та вилучений транспортний засіб, в якому знаходились особисті речі та документи рибалки, ще до внесення відомостей до ЄРДР, також співробітники поліції склали протокол огляду місця події у відповідності до ст.ст. 104, 105, 106, 234, 237, 223 КПК України, але підстав у співробітників поліції на проведення цих слідчий (розшукових) дій не було, що є грубим порушенням норм ч. 1 ст. 233 КПК України.

Також були викладені заперечення щодо відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КПК України.

Заслухавши прокурора, дізнавача, представника ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , дослідивши матеріали клопотання та подані письмові заперечення з додатками, приходжу до наступного висновку.

Щодо строків звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням.

Відповідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Так, з матеріалів клопотання встановлено, майно було вилучено у ОСОБА_12 і ОСОБА_14 07.04.2025, а клопотання подано 09.04.2025.

Отже було пропущено строк для звернення з вказаним клопотанням до суду, визначеного ч. 5 ст. 171 КПК України.

Що стосується зауважень захисника, що не вбачається складу кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 249 КК України, то суд зазначає, що до повноважень слідчого судді не відноситься надання оцінки обґрунтованості кваліфікації при розгляді клопотання про арешт майна.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, в тому числі, враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) (збереження речових доказів); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Ознайомившись із протоколом огляду місця події від 07.04.2025 та доданих матеріалів, судом встановлено, що огляд був проведений, на території рибоприймального пункту ФОП «ОСОБА_5 » та у дерев`яному човні типу «Каюк», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який перебуває в оренді ФОП «ОСОБА_5 ».

Матеріали клопотання не містять відповідної розписки/дозволу на проведення огляду на території рибоприймального пункту та в човні, а також дізнавач (слідчий, прокурор) не звертались до слідчого судді із клопотанням про надання дозволу на проведення огляду (обшуку) земельної ділянки, або клопотання по (узаконення) фактично проведеного обшуку та відповідної ухвали слідчого судді не отримували, що не спростовано матеріалами клопотання дізнавача.

Відповідно до ч. 2ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Частиною 2ст. 237 КПК України передбачено, що огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Згідно ч. 1ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 3ст. 233 КПК України, слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.

Ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення огляду, обшуку матеріали справи не містять.

Разом з цим, слідчий суддя не виключає, що на момент проведення фактичного огляду (обшуку) земельної ділянки існували підстави, передбачені ч.3 ст.233 КПК України для проведення обшуку/огляду без відповідної ухвали слідчого судді, що пов`язано із безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину.

Проте, в додатках до клопотання дізнавача, яке було погоджене прокурором відсутня ухвала слідчого судді, яка б свідчила про те, що після проведення невідкладного обшуку/огляду він був узаконений.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Крім того, відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною 1 ст. 87 КПК України передбачено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно з ч. 2 ст. 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Відповідно до ч. 4 ст. 87 КПК України докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.

Таким чином, клопотання про арешт майна не підлягає задоволенню, оскільки огляд (фактичний обшук) земельної ділянки був проведений без відповідного дозволу слідчого судді, а також дізнавачем та прокурором не надано доказів звернення до суду з клопотанням у порядку ст.233 КПК України.

Відповідно ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотанняначальника СД ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000042, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.04.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, яке погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт тимчасово вилученого майна залишити без задоволення.

Тимчасово вилучене майно: дерев`яний човен типу «Каюк» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , з човниковим двигуном без будь-яких маркувань, ліскові сітки в кількості 2 штук загальними розмірами: вічко 32 мм., висота 5 м., довжина 75 м., зв`язані між собою канатом з 3 рожевими бирками № 0075823, № 0075757, № 0075967, оселедець в кількості 207 одиниць, підлягає негайному поверненню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1