Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року Справа № 608/2862/24

Номер провадження1-кс/608/139/2025

Слідча суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою онлайн сервісу відеозв`язку «EASYCON» клопотання прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Садки, Заліщицького району Тернопільської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, розлученого, військовозобов`язаного, солдата резерву запасної роти військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 152, ч. 1 ст. 162 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И Л А:

Прокурор Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000470 від 20.11.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.152, ч. 1 ст. 162 Кримінального кодексу України.

В клопотанні прокурор вказав, що слідчим відділенням Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.152, ч. 1 ст. 162 КК України, дані про які внесено в ЄРДР 20.11.2024 за №0000470.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20 листопада 2024 року ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді солдата резерву 63 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку із призовом 07 листопада 2024 року на військову службу, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію», під час дії воєнного стану, близько 11 години, з метою ухилення від військової служби, самовільно залишив військову частину з постійним місцем дислокації у АДРЕСА_2 , та попрямував у напрямку села Стара Ягільниця, Чортківського району, Тернопільської області,

Перебуваючи на території с. Стара Ягільниця, Чортківського району Тернопільської області 20 листопада 2024 року близько 01 години 00 хвилин, ОСОБА_4 зайшов на подвір`я домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_3 , де побачив особу похилого віку, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Будучи раніше судимим за вчинення злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на зґвалтування ОСОБА_6 , а саме: вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що ОСОБА_6 є особою похилого віку, використовуючи стан в особливо вразливій для населення ситуації, перебуваючи у одязі військового зразка, обманним шляхом проник у приміщення житлового будинку, належного потерпілій, умисно, цілеспрямовано усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, посягаючи на охоронювані законом суспільні відносини, що забезпечують статеву недоторканість, із застосуванням фізичного насильства штовхнув потерпілу на підлогу та намагався вступити із нею в насильницькі статеві зносини. Не бажаючи вступати із ОСОБА_4 у статеві зносини, потерпіла почала чинити опір, шляхом відштовхування його від себе, а також кричати та вимагати у ОСОБА_4 припинити такі насильницькі дії.

Діючи з прямим умислом, цілеспрямовано і рішуче, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, з метою подолання опору потерпілої, а також доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_4 застосував до ОСОБА_6 фізичне насильство у виді неодноразового нанесення ударів руками по обличчі та стисненні тіла потерпілої, обмежив рухи потерпілої, подолавши таким фізичним насиллям опір, після, вступив із нею у статеві зносини природним способом, тобто вчинив дії сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло потерпілої з використанням геніталій, всупереч її волі.

Внаслідок таких протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, субдуральної геморагії тім`яної долі справа, забою головного мозку, множинних гематом обличчя, грудної клітки, верхніх та нижніх кінцівок розміром від 1х1 до 7х6 см, садна периорбітальної ділянки зліва 1,5х2 см, тріщину задньої злуки, множинні садна слизової піхви.

Також встановлено, що 20 листопада 2024 року, близько 02:00 годин, у ОСОБА_4 , який після вказаних вище подій проходив АДРЕСА_3 , виник умисел, спрямований на порушення недоторканості житла особи, шляхом незаконного проникнення до житлового будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_3 , та на праві приватної власності належить потерпілому ОСОБА_7 ..

Реалізовуючи свій умисел, ОСОБА_4 20 листопада 2024 року, близько 02:00 години, перебуваючи на АДРЕСА_3 , усвідомлюючи протиправність своїх дій спрямованих на незаконне проникнення до житла особи та бажаючи настання таких наслідків, в порушення вимог ст. 30 Конституції України, яка гарантує право на недоторканність житла чи до іншого володіння особи та ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997, яка гарантує, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, а також до свого житла чи до іншого володіння особи, діючи умисно, та всупереч волі законного володільця ОСОБА_7 та без його дозволу, за відсутності визначених законом підстав та в порушення встановленого законом порядку, шляхом розбиття скляних шибок у одному із дерев`яних вікон будинку, проник до вказаного будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , чим порушив право на недоторканість житла особи, гарантоване законом ОСОБА_7 , як володільцю, та перебував там деякий час, з метою відпочинку.

Окрім цього встановлено, що 22 листопада 2024 року, близько 00:30 годин, у ОСОБА_4 , який після вказаних вище подій переховувався від правоохоронних органів та проходив АДРЕСА_4 , виник умисел, спрямований на порушення недоторканості житла особи, шляхом незаконного проникнення до житлового будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_4 , та на праві приватної власності належить потерпілій ОСОБА_8 ..

Реалізовуючи свій умисел, ОСОБА_4 22 листопада 2024 року, близько 00:30 години, перебуваючи на АДРЕСА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, спрямованих на незаконне проникнення до житла особи та бажаючи настання таких наслідків, в порушення вимог ст. 30 Конституції України, яка гарантує право на недоторканність житла чи іншого володіння особи та ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997, яка гарантує, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, а також до свого житла чи до іншого володіння особи, діючи умисно, та всупереч волі законного володільця ОСОБА_8 та без її дозволу, за відсутності визначених законом підстав та в порушення встановленого законом порядку, шляхом розбиття скляних шибок у одному із дерев`яних вікон будинку, проник до вказаного будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_4 , чим порушив право на недоторканість житла особи, гарантоване законом ОСОБА_8 , як володільцю, та перебував там деякий час, з метою відпочинку.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у зґвалтуванні, а саме: вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, вчиненого повторно, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.152 Кримінального кодексу України, та у незаконних проникненнях до житла осіб, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162 Кримінального кодексу України.

В ході досудового розслідування встановлено, що до вчинення вказаного злочину причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Садки, Заліщицького району, Тернопільської області, громадянин України, з професійно-технічною освітою, не працюючий, розлучений, від шлюбу має малолітню дитину, депутатом не обирався, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , який вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 22.09.2016, засуджений до 5 років 6 місяців позбавлення волі, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 3 ст. 186, ч.3 ст.185 КК України

22 листопада 2024 року ОСОБА_4 , у відповідності до вимого ст.278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.152 КК України та вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

14 лютого 2025 року ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. ст. 278, 279 КПК України, повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 152, ч. 1 ст. 162 КК України та вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

Підставою застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст.152 КК України.

Під час досудового розслідування зібрано ряд доказів, які дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вказаних вище кримінальних правопорушеннях, які містяться в: протоколі огляду місця події від 20.11.2024; протоколі огляду території домогосподарства ОСОБА_7 від 20.11.2024; протоколі огляду від 20.11.2024; протоколі допиту потерпілої ОСОБА_6 від 20.11.2024; протоколі пред`явлення особи для впізнання по фотографіям від 22.11.2024; протоколі допиту свідка ОСОБА_9 від 20.11.2024; повідомленні про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення від 22.11.2024; протоколі слідчого експерименту із підозрюваним від 04.12.2024;протоколі допиту потерпілого ОСОБА_7 від 08.12.2024; протоколі допиту потерпілої ОСОБА_8 від 17.12.2024.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою до застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 152 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам: 1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Існування вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 22.09.2016, засуджений до п`яти років шести місяців позбавлення волі, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.152, ч.3 ст.186, ч.3 ст.185 КК України, звільнений 15 грудня 2023 року з місць позбавлення волі та не маючи постійного місця проживання, міцних соціальних зав`язків, постійного місця роботи добре розуміє, що у разі доведення вини йому може буди призначено покарання у вигляді позбавлення волі, а тому є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 з метою уникнення покарання у вигляді позбавлення волі може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст. 177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 та потерпілу ОСОБА_6 , які є особами похилого віку, потерпіла до моменту вчинення стосовно неї злочину проживала самотньо, і чинити відповідний тиск, шляхом погрози та вмовляння, він може схиляти їх до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування ; 3) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. (п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Існування вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим до покарання у вигляді позбавлення волі, після звільнення 15.12.2023 з місць позбавлення волі, не маючи постійного місця проживання, міцних соціальних зав`язків, постійного місця роботи, продовжив свою злочинну діяльність та вчинив нові кримінальні правопорушення.

Інший запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, обсягу пред`явленої йому підозри. До того ж, не має беззаперечних доказів, які би свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою можна обрати до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, що узгоджується із санкцією статті, за якою обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 ..

Крім того, в даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного ОСОБА_4 ..

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним тяжкого злочину, наявність перелічених ризиків, застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання вищевказаних ризиків.

Крім цього, враховуючи зазначені обставини, а також відповідно до пп 1, 2 ч. 4 ст.183 КПК України, з врахуванням того, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням фізичного насильства, а тому є підстави не визначати розміру застави у даному кримінальному провадженні.

22 січня 2025 року слідчим суддею Чортківського районного суду щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 лютого 2025 року.

14 лютого 2025 року стороні захисту відкриті матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строки досудового розслідування.

Ознайомлення з матеріалами кримінального провадження має вагоме значення для повного, всебічного та неупередженого здійснення досудового розслідування, оскільки, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень ст. 290 КПК України, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Крім того, після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження підозрюваним та його захисником, необхідно скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження та вручити цим особам ці процесуальні документи, а також скерувати обвинувальний акт для розгляду в суд.

Відповідно до ст.314 КПК після отримання обвинувального акту суд не пізніше п`яти днів з дня його отримання призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

На виконання зазначеного обсягу роботи потрібен додатковий термін, у зв`язку з чим виникла необхідність в порушенні клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, ризики передбачені пп. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, на даному етапі досудового розслідування не зменшились.

З врахуванням вищенаведеного, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та виконання ним процесуальних обов`язків, ухилення від органу досудового розслідування та суду а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, просить продовжити стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 клопотання підтримує, просить його задовольнити з мотивів, наведених в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 та захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечують щодо задоволення клопотання прокурора.

Слідча суддя, розглянувши клопотання, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що слідчим відділом Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000470 від 20.11.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.152, ч.1 ст. 162 Кримінального кодексу України.

В рамках зазначеного кримінального провадження ОСОБА_4 22 листопада 2024 року у відповідності до вимого ст.278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.152 КК України та вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

14 лютого 2025 року ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст. ст. 278, 279 КПК України, повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 152, ч. 1 ст. 162 КК України

22 січня 2025 року ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 лютого 2025 року включно без визначення розміру застави.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, а згідно ч.3 ст. 199 КПК України також і те, що заявлені ризики не зменшились.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних даних, які обґрунтовують підозру про вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, у разі визнання його винуватим у вчиненні злочинів, обставини, які свідчать про те, що необхідність у раніше обраному підозрюваному запобіжному заході не відпала; наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які не перестали існувати, а тому слідча суддя вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою терміном на два місяці.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Задовольняючи клопотання про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідча суддя враховує доведеність на даний момент того, що злочин, у якому підозрюється ОСОБА_4 , вчинений із застосуванням насильства або погрозою його застосування, тому слідча суддя вважає за необхідне не визначати підозрюваному розмір застави.

Крім того, слідча суддя приймає до уваги також те, що у справі потрібно виконати ряд слідчих дій та вимоги ст. 290 КПК України, що є важливим етапом завершення досудового розслідування.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 176, 183, 194, 196, 197, 199, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Садки, Заліщицького району, Тернопільської області, зареєстрованому за адресою : АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто до 18 квітня 2025 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала слідчої судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали направити прокурору, підозрюваному ОСОБА_4 , начальнику ДУ «Чортківська УВП № 26».

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Згідно з оригіналом

Слідча суддя: /підпис/:

Оригінал ухвали знаходиться в кримінальному провадженні № 000470 від 20 листопада 2024 року.

Ухвала набрала законної сили " " 2025 р.

Слідча суддя: ОСОБА_1

Ухвалу видано " " року

Секретар: