справа № 991/634/25
провадження № 11-сс/991/129/25
слідчий суддя: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду про повернення скарги від 28.01.2025 р., -

в с т а н о в и л а:

11.02.2024 року на розгляд до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла зазначена апеляційна скарга, яку того ж дня призначено до розгляду.

1.Короткий зміст оскаржуваного рішення та апеляційної скарги.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 повернуто скаргу на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування зазначеної ухвали та постановлення нової, якою слід здійснити контроль за виконанням ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23.12.2024 р. у справі № 991/13418/24.

2. Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_6 посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки висновок слідчого судді про повторне оскарження ним бездіяльності уповноважених осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, є хибним, оскільки предметом оскарження була бездіяльність детектива НАБУ, що полягала у невиконанні останнім належним чином ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23.12.2024 р. у справі № 991/13418/24. Відтак, слідчий суддя безпідставно повернув його скаргу на бездіяльність детектива НАБУ.

3. Узагальнений виклад позиції учасників судового провадження.

В судове засідання ОСОБА_6 та уповноважена особа НАБУ, а також прокурор САП, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились.

При цьому, ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі просив провести апеляційний розгляд за його відсутності. Крім того, 17.02.2025 року засобами електронного зв`язку надіслав заяву про проведення апеляційного розгляду за його відсутності.

Прокурор САП ОСОБА_7 направив письмові заперечення на апеляційну скаргу, у яких також зазначив про розгляд апеляційної скарги за його відсутності та відмову у її задоволенні.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, явка учасників провадження за умови їх належного повідомлення не є обов`язковою. Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу розглянуто за їх відсутності.

4. Встановлені слідчим суддею обставини та мотиви оскаржуваного рішення.

Слідчим суддею встановлено, що 18.11.2024 року ОСОБА_6 звернувся до НАБУ із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, втім, уповноважена особа НАБУ не виконала вимоги ст. 214 КПК України та не внесла до ЄРДР відомості про вказані у заяві кримінальні правопорушення. У зв`язку з чим, ОСОБА_6 звернувся з відповідною скаргою до слідчого судді, який ухвалою від 23.12.2024 р. зобов`язав уповноважену особу НАБУ внести до ЄРДР відомості за його заявою про кримінальні правопорушення від 18.11.2024 р., розпочати досудове розслідування та надати заявнику витяг з ЄРДР.

07.01.2025 року на виконання вказаної ухвали детективом НАБУ внесено відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 .

Проте, на переконання заявника, такі відомості були внесені не щодо корупційного кримінального правопорушення, як було зазначено у його заяві, і не відносно конкретних зазначених у ній осіб, а на власний розсуд детектива - щодо кримінального правопорушення «зловживання службовим становищем», яке не підслідне НАБУ, стосовно невизначеного кола осіб, та без зазначення наведеної у заяві кваліфікації за ст. 209 КК України. У зв`язку з цим він звернувся зі скаргою до слідчого судді, в якій просив забезпечити виконанням детективом НАБУ ОСОБА_8 ухвали суду, постановленої 23.12.2024 р. у справі № 991/13418/24, та у той спосіб, як постановив суд: шляхом внесення до ЄРДР відомостей за його заявою про кримінальне правопорушення від 18.11.2024 р.

За результатом розгляду скарги слідчий суддя дійшов висновку про її повернення, оскільки скаргу подано з пропуском встановленого строку. Такий висновок обґрунтовувався наступним. 18.11.2024 року ОСОБА_6 звернувся до НАБУ із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, відтак, не пізніше 19.11.2024 року детектив був зобов`язаний внести відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Отже, перебіг строку на оскарження бездіяльності детектива НАБУ розпочався з 20.11.2024 року та збігав 29.11.2024 року включно. Натомість, ОСОБА_6 повторно оскаржив бездіяльність уповноважених осіб НАБУ щодо невнесення відомостей до ЄРДР лише 22.01.2025 року, про що свідчить відмітка на конверті поштового відправлення, тобто після закінчення десятиденного строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України. При цьому, питання про поновлення пропущеного строку ОСОБА_6 не порушував.

5. Мотиви суду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали апеляційного провадження, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів провадження, 18.11.2024 року ОСОБА_6 звернувся до НАБУ із заявою про вчинення кримінального правопорушення, втім, уповноважена особа НАБУ не виконала вимоги ст. 214 КПК України, у зв`язку з чим останній звернувся з відповідною скаргою до слідчого судді Вищого антикорупційного суду, який за результатом її розгляду ухвалою від 23.12.2024 р. зобов`язав уповноважену особу НАБУ внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_6 від 18.11.2024 р. про кримінальні правопорушення, розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

07.01.2025 року детективом НАБУ на виконання ухвали слідчого судді від 23.12.2024 р. за заявою ОСОБА_6 від 18.11.2024 р. внесено відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, відкрито кримінальне провадження № 000008 від 07.01.2025 р. та надіслано ОСОБА_6 витяг з ЄРДР.

Втім, за твердженням скаржника, такі відомості внесено не з його заяви про вчинення кримінального правопорушення, а на власний розсуд детектива. У зв`язку з чим, 22.01.2025 року він звернувся зі скаргою до слідчого судді, в якій просив забезпечити виконання детективом НАБУ вимог ухвали слідчого судді від 23.12.2024 р. у той спосіб, як постановив суд: шляхом внесення до ЄРДР відомостей за його заявою про кримінальне правопорушення від 18.11.2024 р.

Встановивши вищевказані обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга подана з пропуском встановленого строку, тому її було повернуто. Постановляючи зазначену ухвалу, слідчий суддя вказав, що перебіг строку на оскарження бездіяльності уповноважених осіб НАБУ розпочався з 20.11.2024 року та збігав 29.11.2024 року включно. Натомість, скаржник повторно оскаржив бездіяльність уповноважених осіб НАБУ щодо невнесення відомостей до ЄРДР лише 22.01.2025 року, тобто після закінчення десятиденного строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів не погоджується.

Як вбачається зі змісту скарги до слідчого судді, заявник оскаржував бездіяльність детектива НАБУ, що фактично полягає у неналежному виконанні останнім ухвали слідчого судді від 23.12.2024 р. у справі № 991/13418/24, постановленої за його скаргою, якою зобов`язано уповноважену особу НАБУ внести до ЄРДР відомості за його заявою про кримінальні правопорушення від 18.11.2024 р., розпочати досудове розслідування та надати заявнику витяг з ЄРДР.

Отже, предметом оскарження у даному випадку є бездіяльність уповноважених осіб НАБУ щодо невиконання ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23.12.2024 р. у справі № 991/13418/24.

За наведених обставин, висновок слідчого судді про повторне оскарження ОСОБА_6 бездіяльності уповноважених осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення за його заявою від 18.11.2024 р., і як наслідок, про пропуск ним строку на подання такої скарги, є хибним.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Відтак, колегія суддів наголошує, що норма закону, на яку посилається ОСОБА_6 , дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність слідчого, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Як вже зазначалось вище, зазначена у скарзі бездіяльність уповноважених осіб НАБУ вже була предметом судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях у порядку ч. 2 ст. 331 КПК України, а доводи його скарги по суті полягають у невиконанні ухвали слідчого судді, постановленої за результатом розгляду іншої скарги на цю ж бездіяльність.

Відтак, колегія суддів вважає, що розгляд слідчим суддею питання, яке вже розглянуто іншим слідчим суддею з ухваленням рішення, становитиме порушення принципу res judicata та не відповідатиме такій засаді кримінального провадження, як верховенство права.

При цьому, чинне законодавство визначає механізми виконання рішення суду (розділ VIII КПК України), а також передбачає відповідальність за його невиконання (ст. 382 КК України). Відповідно, за наявності відповідних підстав заявник не позбавлений можливості скористатися цими механізмами чи ініціювати питання щодо відповідальності за його невиконання.

За таких обставин, слідчий суддя повинен був з`ясувати, чи є зазначена у скарзі бездіяльність бездіяльністю у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на чому наполягає останній.

Під час апеляційного розгляду неможливо усунути вищенаведені недоліки, яких припустився слідчий суддя, повернувши скаргу, оскільки вирішення скарги по суті судом апеляційної інстанції замість слідчого судді призведе до позбавлення учасників стадії апеляційного перегляду. Отже, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий розгляд скарги слідчим суддею.

6. Висновки суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 407 КПК України, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду має право скасувати ухвалу і призначити новий розгляд.

Враховуючи висновки, викладені у розділі 5 цієї ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді від 28.01.2025 р. - скасуванню з призначенням нового розгляду, під час якого в межах доводів скарги слідчий суддя має визначити, чи становить наведена у скарзі бездіяльність щодо невиконання ухвали слідчого судді предмет оскарження в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, та постановити відповідне рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 532 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 28.01.2025 р. - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги від 22.01.2025 р. у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

ОСОБА_4