УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2024 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні подання відділу № 34 Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонських областях

про скасування звільнення від призначеного покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Білозерка Білозерського района Херсонської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, засудженого 14.11.2023 року вироком Херсонського міського суду Херсонської області за ст.309 ч.1 КК України до 1 року обмеження волі зі звільненням від відбування покарання згідно зі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

в с т а н о в и в :

До суду надійшло подання відділу № 34 Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонських областях про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного судом покарання.

Клопотання обґрунтоване тим, що вироком Херсонського міського суду Херсонської області за ст.309 ч.1 КК України до 1 року обмеження волі зі звільненням від відбування покарання згідно зі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації

11.03.2024 засудженому роз`яснено порядок здійснення нагляду та правові наслідки у разі невиконання покладених на нього судом обов`язків, попереджено про недопущення з його боку вчинення нових злочинів і правопорушень., про що ОСОБА_5 надав розписку.

За час іспитового строку ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягався, однак неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.

Оскільки ОСОБА_4 систематично не виконав покладені на нього обов`язки та систематично вчиняв адміністративні правопорушення, то просить вирішити питання про скасування звільнення від відбування призначеного покарання.

В судове засідання представник органу пробації не з`явилася, про час слухання справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі.

ОСОБА_4 також в судове засіданя не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений завчасно та належним чином. З урахуванням думки прокурора судом ухвалено слухання справи за відсутності засудженого.

Прокурор в судовому засіданні просив в задоволенні подання відмовити за необґрунтованістю, пояснив, що згідно матеріалів подання Мурадян не порушував умисно обов`язки, покладені на нього судом, випадки притягнення його до адміністративної відповідальності не стосуються сфери порушення громадського порядку, тому підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення останнього для відбування покарання за вироком немає.

Вислухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали подання, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, у разі якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно з ч. 3 ст. 75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання тільки за умови, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 14.11.2023 року ОСОБА_4 засуджено за ст.309 ч.1 КК України до покарання у виді одного року обмеження волі зі звільненням від відбування покарання згідно зі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік. Відповідно до ст. 76 КК України на засудженого покладено обов`язки в період іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Після набрання вироком законної сили 11.03.2024 ОСОБА_4 в телефонному режимі попереджено про недопущення з його боку нових злочинів і правопорушень, а також про виконання обов`язків, покладених на нього судом

Постановою від 11.03.2024 року встановлена періодичність днів явки на реєстрацію до органу пробації, а саме, перший вівторок кожного місяця. Мурадян ознайомлений під розписку з постановою.

За час іспитового строку у відповідності із відповіддю ОСОБА_6 начальника відділення поліції № 1 ХРУП ГУНП в Херсонській області від 19.04.2024 Мурадян двічі притягувався до адміністративної відповідальності:

1)Постановою від 11.03.2024 за ч.5 ст.121 КУпАП за порушення правил користуванням ременями безпеки - 510 грн. штрафу;

2)Поставною від 11.03.2024 за ст.125 за порушення ввімкнення аварійного світового сигналу у разі вимушеної зупинки попередження;

3)Постановою Херсонського міського суджу від 04.10.2024 за ст.ст.130 ч.2,126 ч.5, 121 ч.7 КУпАП до штрафу в розмірі 40800 грн.

Доказів притягнення до адміністративної відповідальності по іншим, зазначеним в поданні органу пробації випадкам, немає.

Частиною 2 ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України визначено, що систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок.

Проте зазначені факти притягнення Мурадяна до адміністративної відповідальності відносяться до правопорушень лише на транспорті (Глава 10 КУпАП), а не громадського порядку.

Частиною 1 ст. 166 КВК України передбачено, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Наведене свідчить, що для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Проте матеріалами подання не доведено факт умисного ухилення засудженим від призначеного випробування та систематичного скоєння адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок, та можуть свідчити про умисність ОСОБА_5 , спрямовану на ухилення від відбування покарання та його небажання стати на шлях виправлення.

Сукупність встановлених судом обставин дає підстави вважати, що сам факт накладення адміністративних стягнень на ОСОБА_4 не може бути безумовним свідченням його небажання стати на шлях виправлення, а отже і вагомою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання є необґрунтованим, тому в задоволенні подання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні подання відділу № 34 Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонських областях від 14.11.2024 про скасування звільнення від призначеного покарання і направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного судом покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 09.12.2024 року о 12.00 год.

СуддяОСОБА_1