Справа № 756/1960/25
Провадження № 1-кс/756/397/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 квітня 2024 року за № 0001292,

В С Т А Н О В И В :

До Оболонського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання, у якому прокурор просив накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів на майно, вилучене в ході обшуку 11 лютого 2025 року за місцем АДРЕСА_1 , а саме:

- договір позики від 24.10.2022 на 1 арк.;

- попередній договір купівлі-продажу від 16.12.2024 на 1 арк.;

- договір купівлі-продажу нерухомого майна від 07.02.2025 на 2 арк.;

- акт приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «Вікторі С» на 1 арк.;

- інформаційну картку транспортного засобу на 3 арк.;

- довіреність від 29.04.2024 на 1 арк.;

- технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2 на 13 арк.;

- рахунок-повідомлення на 1 арк.;

- договір купівлі-продажу автомобіля від 05.08.2024 на 2 арк.;

- акт приймання-передачі автомобіля від 13.08.2024 на 2 арк.;

- додаткову угоду №1 до договору купівлі-продажу від 26.02.2021 на 1 арк.;

- договір купівлі-продажу транспортного засобу від 29.05.2024 на 1 арк.;

- договір застави рухомого майна від 13.08.2024 на 13 арк.;

- паспорт споживання кредиту на 4 арк.;

- графік платежів від 13.08.2024 на 2 арк.;

- кредитний договір з додатком від 13.08.2024 на 17 арк.;

- договір оренди квартири у приватної особи від 20.04.2024 на 1 арк.;

- статут ТОВ «Вікторі С» на 19 арк.;

- дві квитанції з підписами ОСОБА_4 на 2 арк.;

- договір оренди квартири у приватної особи від 16.05.2024 на 4 арк.;

- договір страхування наземних транспортних засобів від 15.08.2024 на 6 арк.;

- договір оренди квартири у приватної особи від 12.06.2024 на 4 арк.;

- договір добровільного страхування фінансових ризиків від 27.08.2021 на 3 арк.;

- акт приймання-передачі майнових прав від 26.04.2023 на 1 арк.;

- договір №7142 про управління будинком від 08.05.2023 на 2 арк.;

- договір купівлі-продажу «Деривативу» від 26.02.2021 на 5 арк.;

- договір купівлі-продажу майнових прав №КЗ/142 від 27.08.2021 на 10 арк.;

- договір купівлі-продажу майнових прав №П28/87 від 26.02.2021 на 10 арк.;

- акт приймання-передачі майнових прав від 15.11.2024 на 1 арк.;

- додаткову угоду №2 до договору купівлі-продажу майнових прав №КЗ/142 від 15.11.2024 на 1 арк.

Клопотання обґрунтоване тим, що СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 квітня 2024 року за № 0001292, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

11 лютого 2025 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 . В ході обшуку було вилучено наведене у клопотанні майно.

Прокурор просив накласти арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, пославшись на існування ризику втрати, знищення, використання, перетворення зазначеного майна.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів.

Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Неприбуття власника майна не перешкоджає розгляду клопотання (ч. 1 ст. 172 КПК України).

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, та полягає у тимчасовому позбавленні права на відчуження, розпорядження та/або користування майном (ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 131, ч. 1 ст. 170 КПК України).

Згідно з приписами ч. 1, 2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, та він допускається виключно з метою забезпечення:

- збереження речових доказів;

- спеціальної конфіскації;

- конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

- відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати (ч. 2 ст. 173 КПК України):

- правову підставу для арешту майна;

- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

- наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Для кожної з правових підстав арешту (мети його накладення) кримінальний процесуальний закон визначає додаткові обставини, які мають враховуватися слідчим суддею, зокрема:

- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається з метою забезпечення речових доказів);

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або цивільного позову);

- можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається з відповідною метою);

- розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (якщо арешт майна накладається з метою забезпечення цивільного позову).

Також на особу, яка подала клопотання про арешт майна, покладено обов`язок довести (ч. 1 ст. 173 КПК України):

- необхідність такого арешту;

- наявність ризику приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Враховуючи загальні підстави застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачені ч. 3 ст. 132 КПК України, арешт майна не допускається, якщо не буде доведено, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Прокурор зазначив, що ОСОБА_6 у 2022 році переїхав до Київської області, у належній йому квартирі залишився проживати його вітчим, ОСОБА_7

11.12.2023 приватний нотаріус ОСОБА_8 посвідчила договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_3 , під №3848, нібито укладений між продавцем ОСОБА_6 та покупцем ОСОБА_5 .

09.04.2024 ОСОБА_6 подав заяву до СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві про те, що невідомі особи шахрайським шляхом заволоділи його квартирою. Під час допиту його в якості потерпілого він повідомив, що його мати, ОСОБА_9 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишивши у спадок квартиру. Після смерті матері ОСОБА_6 викупив частку вітчима і зареєстрував квартиру на себе у 2014 році. У 2022 році через конфлікти з вітчимом він залишив квартиру.

У грудні 2023 року ОСОБА_6 дізнався від сусіда, що з його квартири виносять речі. Після звернення до БТІ з`ясувалося, що 11.12.2023 він нібито продав квартиру ОСОБА_5 , хоча не мав наміру продавати квартиру і не був присутній під час укладення договору.

Наведені у клопотанні обставини корелюють обставинам, зазначеним у витязі з ЄРДР, підтверджені наданими прокурором матеріалами у мірі, достатній для вирішення питань, пов`язаних з розглядом клопотання, зокрема, протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення та протоколом допиту потерпілого, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій, свідоцтвом про право на спадщину за законом, договором купівлі-продажу квартири від 11.12.2023, витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно тощо.

У своїй сукупності наведені відомості та надані на їх підтвердження матеріали дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Водночас, слід наголосити, що в межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не вирішує питання про наявність усіх елементів складу злочину, винуватість чи невинуватість осіб у його вчиненні.

11 лютого 2025 року було проведено обшук за місцем АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучене зазначене у клопотанні майно.

Прокурор просив накласти арешт на зазначене майно з метою забезпечення збереження речових доказів. Постановою від 11 лютого 2025 року зазначені у клопотанні речі було визнано речовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Одним з процесуальними джерел доказів є, зокрема, речові докази.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення тощо.

За твердженням прокурора, до обставин, які розслідуються у зазначеному кримінальному провадженні, може бути причетна ОСОБА_5 , яка придбала зазначену у клопотанні квартиру.

Належність майна ОСОБА_5 підтверджується фактом вилучення його в ході обшуку за місцем її проживання.

Таким чином, зазначене у клопотанні майно може бути доказом у кримінальному провадженні, зокрема бути використане як вільні зразки підпису в ході проведення почеркознавчої експертизи, яка призначена постановою від 06 січня 2025 року.

Викладене свідчить, що зазначене майно, вилучене в ході обшуку, може бути використане як доказ для встановлення обставин, що підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України.

Як вже зазначав слідчий суддя, завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Зважаючи на обставини кримінального правопорушення, яке розслідується у межах цього кримінального провадження, доводи прокурора про існування такого ризику є цілком обґрунтованими.

Запропонований прокурором спосіб арешту майна шляхом зберігання шляхом заборони користуватися та розпоряджатися майном (його зберігання в органу досудового розслідування у визначеному законодавством порядку) релевантний потребам сторони обвинувачення у збереженні речового доказу та його властивостей, які можуть мати доказове значення, їх дослідження та обумовлений необхідністю запобігти його знищенню чи пошкодженню.

Викладене переконує слідчого суддю у тому, що мета цього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобігання цьому ризику може бути досягнута.

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є оціночними поняттями. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що будь-яке втручання у право особи з боку держави має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно.

Враховуючи характер майна, тимчасове позбавлення особи можливості користуватися та розпоряджатися ним, не становитиме надмірного втручання та суттєвих негативних наслідків для неї.

Наведене у клопотанні майно належать до переліку майна, на яке згідно з приписами ч. 10 ст. 170 КПК України може бути накладений арешт.

Слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер.

Тимчасовий характер арешту майна обумовлений наявністю правового механізму, передбаченого ст. 174 КПК України, за яким арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За таких обставин клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 372, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання - задовольнити.

2. Накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів шляхом заборони користування та відчуження на майно, вилучене в ході обшуку 11 лютого 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_5 , а саме:

- договір позики від 24.10.2022 на 1 арк.;

- попередній договір купівлі-продажу від 16.12.2024 на 1 арк.;

- договір купівлі-продажу нерухомого майна від 07.02.2025 на 2 арк.;

- акт приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «Вікторі С» на 1 арк.;

- інформаційну картку транспортного засобу на 3 арк.;

- довіреність від 29.04.2024 на 1 арк.;

- технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2 на 13 арк.;

- рахунок-повідомлення на 1 арк.;

- договір купівлі-продажу автомобіля від 05.08.2024 на 2 арк.;

- акт приймання-передачі автомобіля від 13.08.2024 на 2 арк.;

- додаткову угоду №1 до договору купівлі-продажу від 26.02.2021 на 1 арк.;

- договір купівлі-продажу транспортного засобу від 29.05.2024 на 1 арк.;

- договір застави рухомого майна від 13.08.2024 на 13 арк.;

- паспорт споживання кредиту на 4 арк.;

- графік платежів від 13.08.2024 на 2 арк.;

- кредитний договір з додатком від 13.08.2024 на 17 арк.;

- договір оренди квартири у приватної особи від 20.04.2024 на 1 арк.;

- статут ТОВ «Вікторі С» на 19 арк.;

- дві квитанції з підписами ОСОБА_4 на 2 арк.;

- договір оренди квартири у приватної особи від 16.05.2024 на 4 арк.;

- договір страхування наземних транспортних засобів від 15.08.2024 на 6 арк.;

- договір оренди квартири у приватної особи від 12.06.2024 на 4 арк.;

- договір добровільного страхування фінансових ризиків від 27.08.2021 на 3 арк.;

- акт приймання-передачі майнових прав від 26.04.2023 на 1 арк.;

- договір №7142 про управління будинком від 08.05.2023 на 2 арк.;

- договір купівлі-продажу «Деривативу» від 26.02.2021 на 5 арк.;

- договір купівлі-продажу майнових прав №КЗ/142 від 27.08.2021 на 10 арк.;

- договір купівлі-продажу майнових прав №П28/87 від 26.02.2021 на 10 арк.;

- акт приймання-передачі майнових прав від 15.11.2024 на 1 арк.;

- додаткову угоду №2 до договору купівлі-продажу майнових прав №КЗ/142 від 15.11.2024 на 1 арк.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1