Провадження № 1-кп/204/688/25

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Дніпро, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000090 від 14.11.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Чорнотисово, Виноградівуського району, Закарпатської області, громадянина України, без освіти, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, який має на утримані неповнолітніх дітей 2009, 2011, 2018 років народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, з угодою про визнання винуватості,

встановив:

ОСОБА_5 , будучи постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2023 року за № 204/4684/23, яка набрала законної сили 25.04.2023 року, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років. В подальшому, ОСОБА_5 , будучи позбавленим права керувати транспортним засобом, умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, діючи умисно, достовірно знаючи про те,що в нього відсутнє водійське посвідчення та про наявність вказаної постанови суду, будучи ознайомленим з нею, з метою невиконання постанови суду, що набрало законної сили, щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили, за наступних обставин.Так, ОСОБА_5 у точно невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 11.03.2023, будучи позбавленим права керування транспортним засобом, діючи умисно, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість їх виконати, діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці сів за кермо транспортного засобу марки «ВАЗ21063», номерний знак « НОМЕР_1 ». В подальшому, ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, використовуючи вказаний транспортний засіб в особистих цілях, здійснював керування останнім.Так, 11 годині 39 хвилин 11.03.2023 року за адресою: в районі буд.40 по вул. Камчатській, м. Дніпро, повторно протягом року, ОСОБА_5 керував транспортним засобом «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_5 , не маючи посвідчення водія категорії «В» (посвідчення водія гр. ОСОБА_5 ніколи не отримував). У зв`язку з чим, на ОСОБА_5 складено протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.Відповідно до цього факту, набрала законної сили постанова Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська у справі № 204/4684/23 від 12 квітня 2024 року, згідно якої ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.Окрім цього, ОСОБА_5 у точно невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 19.08.2023, будучи позбавленим права керування транспортним засобом, діючи умисно, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість їх виконати, діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці сів за кермо транспортного засобу марки «ВАЗ21063», номерний знак « НОМЕР_2 ».В подальшому, ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, використовуючи вказаний транспортний засіб в особистих цілях, здійснював керування останнім.Так, о 21 годині 44 хвилин 19.08.2023 за адресою: м. Дніпро, вул. В.Антоновича, 68, водій ОСОБА_5 , повторно протягом року, керував транспортним засобом «ВАЗ21063», номерний знак « НОМЕР_2 » будучи позбавленим права керування від 21.03.2023 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська строком на 5 років, повторно вчинив адміністративне правопорушення. У зв`язку з чим, на ОСОБА_5 складено протокол про адміністративні правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.Відповідно до цього факту, постанова Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська у справі № 204/12565/23 від 19 вересня 2023 року, набрала законної сили 02.10.2023 року згідно якої ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень 00 копійок, без оплатного вилучення автомобіля. Окрім цього, ОСОБА_5 у точно невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 30.06.2024, будучи позбавленим права керування транспортним засобом, діючи умисно, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість їх виконати, діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці сів за кермо транспортного засобу марки «ВАЗ21063», номерний знак « НОМЕР_2 ».В подальшому, ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, використовуючи вказаний транспортний засіб в особистих цілях, здійснював керування останнім.Так, о 21 годині 44 хвилин 30.06.2024 за адресою: м. Дніпро, вул. Новоорловська, 33, зупинено транспортний засіб ВАЗ 21063 державний номерний знак НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_5 , будучи позбавленим права керування від 28.02.2024 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська строком на 5 років, порушення вчинено повторно протягом року, чим порушив п. 2.1. "а" Правил дорожнього руху. У зв`язку з чим, на ОСОБА_5 складено протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.Відповідно до цього факту, набрала законної сили постанова Ленінського районного суду у справі № 205/9906/24 від 27 вересня 2024 року, згідно якої ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн. 00 коп., без оплатного вилучення автомобіля.Окрім цього, ОСОБА_5 у точно невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 18.08.2024, будучи позбавленим права керування транспортним засобом, діючи умисно, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість їх виконати, діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці сів за кермо транспортного засобу марки «ВАЗ21063», номерний знак « НОМЕР_2 ».В подальшому, ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, використовуючи вказаний транспортний засіб в особистих цілях, здійснював керування останнім. Так, об 11 годині 05 хвилин 18.08.2024 року за адресою: м. Дніпро, вул. О.Чернікова, буд. 18, зупинено транспортний засіб ВАЗ 321053 державний номерний знак, НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_5 , районним судом м. Дніпропетровська строком на 5 років, в ході перевірки документів, виявлено явні ознаки наркотичного сп`яніння і зіниці очей не реагували на світло, тремтіння пальців рук, млявість, від проходження огляду на стан у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. У зв`язку з чим, на ОСОБА_5 складено протоколи про адміністративні правопорушення за ч.3 ст.130 КУпАП. Відповідно до цього факту, набрала законної сили постанова Красногвардійського районного суду у справі № 204/7891/24 від 30 вересня 2024 року, згідно якої ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, кваліфікуються за ч. 1 ст.382 КК України.

26 листопада 2024 року між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 , з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до даної угоди, обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язався визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення в обсязі підозри та висунутого йому обвинувачення. В угоді визначені істотні для кримінального провадження обставини: обвинувачений ОСОБА_5 визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі підозри та висунутого йому обвинувачення, щиро розкаявся у скоєному ним кримінальному правопорушенні, не чинив перешкод у проведенні слідчих та процесуальних дій під час проведення досудового розслідування; внаслідок вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 не було завдано значної шкоди суспільним інтересам чи інтересам конкретних осіб; існує суспільний інтерес в забезпеченні як найшвидшого судового вирішення даного кримінального провадження, оскільки згідно положення ст. 2 КПК України щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, що за вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі. Сторони погоджуються на звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що він цілком розуміє характер пред`явленого йому обвинувачення за ч.1 ст.382 КК України та його тяжкість, у вчиненому розкаюється. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що укладена угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, просив її затвердити.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, вивчивши надані матеріали, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, ч.4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Узгоджені прокурором та обвинуваченим вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.

Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконався що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченої чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченій право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого його обвинувачують, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників судового засідання та роз`яснивши обвинуваченому обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд доходить висновку, що угода про визнання винуватості укладена між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 , з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_4 відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_5 діяння та його винуватість повністю доведені і вірно кваліфіковане органом досудового розслідування за ч.1 ст.382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_5 , узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши від відбування покарання з іспитовим строком два роки, поклавши на обвинуваченого обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Зазначене покарання суд вважає необхідним та достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених п.п.1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

З урахування вищевикладених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 371-374, 475, 476 КПК України, суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 від 26 листопада 2024 року.

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного покарання, якщо засуджений протягом двох років іспитового строку, не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації, про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: копії постанов Красногварідйського районного суду м.Дніпропетровська від 12.04.2023 року, 19.09.2024 року, 27.09.24 року, 30.09.2024 року, копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення від 28.08.2024 року, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000090 залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000090 .

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її після подачі до суду відповідної заяви.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1