Дата документу 18.02.2025
Справа № 334/571/24
Провадження № 1-кп/334/252/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Димитрів, Покровського району, Донецької області, громадянина України, який має середню освіту, не працевлаштованого, не одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, який не має зареєстрованого та фактичного місця проживання, раніше засуджений:

-28.06.2024 року Франківським районним судом м. Львова за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі;

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи, що Указом Президента України на всій території України з 24.02.2022 введено військовий стан, на період дії якого впроваджено ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» заходи правового режиму воєнного стану, вчинив корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 05 грудня 2023 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 зустрів раніше незнайому йому особу похилого віку ОСОБА_4 , мешканку квартири АДРЕСА_2 вказаного будинку, та в ході раптово виниклого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, під приводом залишення речей у потерпілої, пройшов разом з останньою до приміщення квартири.

Далі, ОСОБА_7 , знаходячись у вищезазначеній квартирі, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою встановлення місця зберігання потерпілою грошових коштів, попросив розміняти йому грошові кошти, після чого, переконавшись в тому, що потерпіла ОСОБА_4 не спостерігає за його діями, та попередньо встановивши місце зберігання грошових коштів, таємно, з тканинної сумки, викрав грошові кошти в розмірі 1500 гривень, 750 доларів США, що еквівалентно 25 525 гривень, та 100 Євро, що еквівалентно 4070 гривень, на загальну суму 33 095 гривень.

Після чого, ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з вази та шкатулки, які знаходилися в шафі кімнати вказаної квартири таємно, повторно, викрав золоті прикраси, які належать потерпілій ОСОБА_4 , а саме:

-каблучку з металу жовтого кольору зі вставкою з металу білого кольору у формі шестипелюсткової квітки та двох листків з наявними прозорими вставками в кількості 6 штук - зі сплаву на основі золота та вставками зі сплаву на основі срібла, масою 2,124 г., 585 проби, вартістю 3717 гривень;

-каблучку з металу жовтого кольору, яка має посередині орнамент з металу білого кольору з прозорими вставками - зі сплавів на основі золота, масою 2,396 г., 585 проби, вартістю 4193 гривень;

-каблучку з металу жовтого кольору з орнаментом, по боках та посередині прямокутна пластина з металу білого кольору та прозорою вставкою посередині - зі сплавів на основі золота, масою 4,230 г., 585 проби, вартістю 7000 гривень;

У подальшому, ОСОБА_7 зник з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 48 005 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_7 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, надав пояснення, що відповідають фактичним обставинам справи, зазначеним у обвинувальному акті. Пояснив, що приблизно два роки тому, точніше не пам`ятає, побачив у дворі жінку, якій представився торговцем, пояснив, що йому необхідно розмістити декілька ящиків з полуницею, та чи не погодиться вона за гроші розмістити ящику у своїй квартирі. Потерпіла погодилася, вони піднялися у її квартиру, оскільки домовилися про передплату у розмірі 200 грн, а у нього буда купюра номіналом 500 грн. Коли вона пішла до кімнати за рештою, він подивився де саме вона брала кошти. Далі вони поговорили, вона запропонувала його пригостити чимось. Поки жінка відволіклась на кухні, він зайшов у кімнату і з серванту забрав гроші, гривні та валюту, золоті прикраси. У відділку поліції повернув потерпілій золоті прикраси та грошові кошти, 10000,00 грн та 300 доларів США. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати. Проти цивільного позову не заперечує, проте коштів наразі немає, перебуває у СІЗО, не працює.

Представник потерпілої у судовому засіданні цивільний позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, покарання обвинуваченому просив призначити не суворе.

Отримавши показання обвинуваченого, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, які визнаються усіма учасниками судового провадження.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст. 337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_7 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 судом не встановлені, обставини, які обтяжують покарання - не встановлені.

Призначаючи покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, відношення останнього до вчиненого.

Суд також враховує, що він раніше засуджений за вчинення корисливих злочинів, офіційно не працевлаштований, немає зареєстрованого місця проживання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання у виді позбавлення волі, межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки такий вид кримінального покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, ОСОБА_7 остаточно призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Франківського районного суду м. Львова від 28.06.2024 року, у виді 7 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. Отже, на підставі ч.5 ст.72 КК України, у строк покарання слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 07.12.2023 моменту взяття під варту відповідно до ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2023 до 29.01.2024 моменту звільнення у зв`язку з внесенням застави, із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Також, прокурором подано клопотання про звернення застави, внесеної за обвинуваченого ОСОБА_7 у дохід держави.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2023 по справі №334/11210/23 (провадження № 1-кс/334/3433/23) ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 214720,00 грн, яка 29.01.2024 була внесена на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Запорізькій області, у зв`язку з чим ОСОБА_7 29.01.2023 звільнено із Державної установи «Запорізькій слідчий ізолятор».

Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 , маючи застосований стосовно нього запобіжний захід у вигляді застави у даному кримінальному провадженні, в порушення вимог п. 1 ч. 1 ст.177, п. 1 ч. 5 ст.194 КПК України, не прибував за викликами та переховувався від суду, у зв`язку із чим ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09.04.2024 оголошений у розшук.

На підставі викладеного та беручи до уваги, що запобіжний захід у вигляді застави був порушений ОСОБА_7 , суд вважає за необхідне заставу у розмірі 214720,00 грн. звернути в дохід держави.

Під час судового розгляду потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов, в якому вона просить стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду у розмірі 48 005,00 грн, моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн, а також витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Потерпіла вказує, що обвинувачений викрав у неї з сумки грошові кошти у сумі 1500,00 грн, 750 доларів США та 100 євро, а також золоті прикраси: каблучку з металу жовтого кольору зі вставкою з металу білого кольору у формі шестипелюсткової квітки та двох листків з наявними прозорими вставками в кількості 6 штук - зі сплаву на основі золота та вставками зі сплаву на основі срібла, масою 2,124 г., 585 проби, вартістю 3717 гривень; каблучку з металу жовтого кольору, яка має посередині орнамент з металу білого кольору з прозорими вставками - зі сплавів на основі золота, масою 2,396 г., 585 проби, вартістю 4193 гривень; каблучку з металу жовтого кольору з орнаментом, по боках та посередині прямокутна пластина з металу білого кольору та прозорою вставкою посередині - зі сплавів на основі золота, масою 4,230 г., 585 проби, вартістю 7000 гривень. Таким чином, потерпілій спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 48005,00 грн. Крім того, потерпілій спричинено моральну шкоду, оскільки вона втратила майже усі заощадження накопичення частини зарплати та пенсії, що стало джерелом психоемоційного напруження, що у свою черг призвело до загострення гіпертонічної хвороби. Потерпіла є особою похилого віку, має слабке здоров`я. Неодноразове відвідування поліції вплинуло негативно на стан її здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_7 проти цивільного позову не заперечував, проте зазначив, що наразі коштів немає, не працює, відбуває покарання за вироком суду.

Згідно розписки від 07.12.2023 року ОСОБА_4 отримала на відповідальне зберігання грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн та 300 доларів США, що відповідно складає 10 210,00 грн, тобто на загальну суму 20210,00 грн.

Відповідно до розписки 19.01.2024 року ОСОБА_4 отримала на відповідальне зберігання:

1)булавка з металу жовтого кольору, з закріпленим на ній дрібним камінням зі сплаву на основі нікеля, масою 4,748 г;

2)шпилька з металу чорного кольору зі сплаву на основі міді, масою 1,851;

3)металевий предмет чорного кольору з камінням в кількості 7 штук зі сплаву на основі цинку з покриттям зі сплаву на основі міді, масою 1,194 г;

4)металевий предмет чорного кольору з камінням в кількості 12 штук зі сплаву на основі цинку з покриттям зі сплаву на основі міді, масою 1,972 г;

5)ланцюжок з металу жовтого кольору прикрашений кільцем та блакитним камінням в кількості 2 штук - зі сплавів на основі нікелю та цинку, масою 22,644 г;

6)каблучка з металу жовтого кольору зі вставкою з металу білого кольору у формі шестипелюсткової квітки та двох листків з наявними прозорими вставками в кількості 6 штук зі сплаву на основі золота та вставками зі сплаву на основі срібла, масою 2,124 г;

7)каблучка з металу жовтого кольору посередині орнамент з металу білого кольору з прозорими вставками зі сплавів на основу золота, масою 2,396;

8)каблучка з металу жовтого кольору з орнаментом по бокам та посередині прямокутна пластина з металу білого кольору та прозорою вставкою посередині - зі сплавів на основі золота, масою 4,230 г

Таким чином, судом встановлено, що потерпілій ОСОБА_4 було частково повернуто викрадене майно, тому розмір матеріальної шкоди має бути зменшений на вартість повернутого майна: 48005,00 грн (загальний розмір матеріального збитку) 10 000,00 (отримані кошти за розпискою від 07.12.2023 року) 10210,00 грн (еквівалент 300 доларів США) 14910,00 (вартість золотих прикрас, отриманих за розпискою 10.01.2024 року) = 12885,00 грн.

В частині позовних вимог про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_4 в сумі 100000,00 грн, суд вбачає правові підстави для їх часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно п.9постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"(із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду №5 від 25.05.2001 року) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що цивільним позивачем доведено заподіяння їй обвинуваченим моральної шкоди. Що ж стосується розміру морального відшкодування, то з урахуванням ступеня вини цивільного відповідача, обставин, за яких вчинено злочин, тривалості моральних страждань цивільного позивача та негативних наслідків, які настали для позивача у зв`язку із вчиненням по відношенню до неї злочинних дій, суд вважає, що 30000,00 грн, є достатнім розміром для відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 128 цього Кодексу особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Як передбачено ч. 1ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода,завдана неправомірними діями майну особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що цивільний позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи №СЕ-19/108-23/19647-Д від 11.12.2023 року розмір витрат складає 1195,00 грн, довідки про витрати на проведення експертизи №СЕ-19/108-23/19646-Д від 07.12.2023 року розмір витрат складає 1434,00 грн, довідки про витрати на проведення експертизи №СЕ-19/108-23/19645-Д від 08.12.2023 року розмір витрат складає 1434,00 грн, довідки про витрати на проведення експертизи №СЕ-19/108-23/19813-ФХД від 12.12.2023 року розмір витрат складає 2271,84 грн, тобто на загальну суму 6338,84 грн.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-370, 373-374 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком більш суворим за вироком Франківського районного суду м. Львова від 28.06.2024 року, остаточно призначивши покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з моменту його фактичного затримання за вироком Франківського районного суду м. Львова - з 03.05.2024 року.

Зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 07.12.2023 року, моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, до 29.01.2024 року звільнення з-під варти після внесення застави, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази: дактилоскопічна карта на ім`я ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , сім слідів папілярних узорів, два паперових конверта білого кольору знищити.

Речові докази:купюра номіналом 50 доларів США «MF94233682 А», 10 000,00 грн купюрами по 1000 гривень, 300 доларів США чотири купюри по 10 доларів США, три купюри по 20 доларів США, дві купюри по 50 доларів США, купюра 100 доларів США, які передані на зберігання ОСОБА_4 залишити їй за належністю.

Речові докази: булавка з металу жовтого кольору, з закріпленим на ній дрібним камінням зі сплаву на основі нікеля, масою 4,748 г; шпилька з металу чорного кольору зі сплаву на основі міді, масою 1,851; металевий предмет чорного кольору з камінням в кількості 7 штук зі сплаву на основі цинку з покриттям зі сплаву на основі міді, масою 1,194 г; металевий предмет чорного кольору з камінням в кількості 12 штук зі сплаву на основі цинку з покриттям зі сплаву на основі міді, масою 1,972 г; ланцюжок з металу жовтого кольору прикрашений кільцем та блакитним камінням в кількості 2 штук - зі сплавів на основі нікелю та цинку, масою 22,644 г; каблучка з металу жовтого кольору зі вставкою з металу білого кольору у формі шестипелюсткової квітки та двох листків з наявними прозорими вставками в кількості 6 штук зі сплаву на основі золота та вставками зі сплаву на основі срібла, масою 2,124 г; каблучка з металу жовтого кольору посередині орнамент з металу білого кольору з прозорими вставками зі сплавів на основу золота, масою 2,396; каблучка з металу жовтого кольору з орнаментом по бокам та посередині прямокутна пластина з металу білого кольору та прозорою вставкою посередині - зі сплавів на основі золота, масою 4,230 г, які передані на зберігання ОСОБА_4 залишити їй за належністю.

Речовий доказ: скляна ваза, передана на зберігання до камери схову Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, повернути ОСОБА_4 .

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 12 885 грн 00 коп., моральну шкоду у розмірі 30 000 грн 00 коп., витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн 00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заставу, визначену ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2023 у розмірі 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень 00 коп., внесену 29.01.2024 за обвинуваченого ОСОБА_7 на рахунок ТУ ДСА України у Запорізькій області,звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 6334 грн 84 коп.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя, а обвинуваченим, який тримається під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя: ОСОБА_1