КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1553/2025 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер: № 757/234/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 січня 2025 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.01.2025 року задоволено клопотання прокурора першого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, вилучене в ході обшуку службового приміщення кабінет НОМЕР_1, яке розташоване за адресою: Дніпро, просп. Дмитра Яворницького б. 57 , на третьому поверсі адміністративної будівлі Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, за місцем роботи ОСОБА_6 , а саме:

- копія ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.12.2023 у справі №203/7651/23 на 1 арк.;

- копія ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.04.2024 у справі №203/7651/23 на 1 арк.;

- копія паспорта громадянина України ОСОБА_6 на 2 арк.;

- копія титульного аркушу технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 на 1 арк.;

- чорновий аркуш витягу Інформації з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно №355380411 на 1 арк.;

- 2 візитні картки адвоката ОСОБА_8 ;

- флеш носій Cruzor Force 16Gb BL210226178W SDCZ71-016G;

- жорсткий диск TOSHIBA s/n 77ML73XAS HHD 500Gb.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, власник майна ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.01.2025 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що з копією оскаржуваного рішення ознайомився 13.01.2025 року, а подана апеляційна скарга 17.01.2025 року

Автор апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала винесена без належних на те правових підстав, суперечить вимогам кримінально процесуального закону.

В даному випадку відсутня подія кримінального правопорушення, оскільки між ОСОБА_6 та власницею квартири ОСОБА_9 виникли цивільно-правові відносини з приводу проживання у квартирі. Виселення особи із займаного приміщення проводиться у судовому порядку, в рамках цивільного судочинства.

Вилучені документи самі по собі, або у сукупності з іншими доказами, не мають значення для досудового розслідування. Вже більше ніж півтора місяці є позбавлення жорсткого диску з службового комп`ютера, на якому міститься база д3, службові документи, копії рішень, ухвал.

Разом з тим, стороною обвинувачення пропущений строк для звернення з клопотанням про арешт майна.

В судове засідання у справі прокурор та власник майна не з`явилися. Жодних клопотань від останніх про відкладення розгляду справи не надходило.

Разом з тим, з метою недопущення затягування судового розгляду, колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора та власника майна, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, в провадженні ГСУ ДБР перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000857 від 03.10.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням зазначено, що суддя Бабушкінського суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом обману заволодів житловим приміщенням - квартирою за адресою: АДРЕСА_3 , яка на праві власності належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначено, що з червня 2023 року ОСОБА_10 орендував житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , орендна плата складала 10 000 грн. на місяць, проте приблизно в вересні 2023 року ОСОБА_10 змінив замки у вказаній квартирі та не впускав власницю ОСОБА_9 до приміщення, з приводу чого ОСОБА_9 неодноразово викликала працівників поліції.

В подальшому, 22.12.2023 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_11 за участю представника позивача - адвоката ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання договору дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, та припинення права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 . В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_10 надав розписку від імені ОСОБА_9 щодо отримання останньою грошових коштів у розмірі 412 000 грн. нібито за продаж зазначеної квартири. Також, в позовній заяві пояснив, що між ним та ОСОБА_9 досягнуто згоди щодо продажу вказаної квартири, та погоджено строк нотаріального посвідчення договору, проте в подальшому ОСОБА_9 відмовилась від цього, гроші не повертає та не виходить на зв`язок. Вказане підтверджується письмовими доказами - розпискою ОСОБА_9 від 07.10.2023, оригінал якої було досліджено в судовому засіданні, а копію долучено до матеріалів цивільної справи.

На підставі викладеного, 31.07.2024 року суддею Кіровського районного суду м. Дніпропетровська винесено заочне рішення, яким задоволено позов ОСОБА_11 , визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_3 , визнати за ОСОБА_12 право приватної власності на зазначену квартиру.

Допитана в якості свідка ОСОБА_9 повідомила, що дійсно ОСОБА_10 орендував квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , яка перебувала у її приватній власності, проте орендну плату не сплачував та не впускав її до приміщення, змінив замки. Більш того, будь яких домовленостей щодо продажу зазначеної квартири не було, ніяких грошових коштів вона від ОСОБА_11 не отримувала та не надавала розписку. Також, ОСОБА_9 повідомила, що їй не було відомо про позовну заяву ОСОБА_11 , жодних викликів в суд їй не надходило.

Ураховуючи викладене, 28.11.2024 у період часу з 09:40 год. по 11:45 год. слідчим Державного бюро розслідувань на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведено слідчу дію - обшук службового приміщення кабінет № 305, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, б. 57, на третьому поверсі адміністративної будівлі Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

27.12.2024 року прокурор першого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся з клопотанням до Печерського районного суду м. Києва про накладення арешту на майно, яке було вилучене в ході обшуку службового приміщення кабінет НОМЕР_1, яке розташоване за адресою: Дніпро, просп. Дмитра Яворницького б. 57 , на третьому поверсі адміністративної будівлі Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, за місцем роботи ОСОБА_6 , а саме:

- копія ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.12.2023 у справі №203/7651/23 на 1 арк.;

- копія ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.04.2024 у справі №203/7651/23 на 1 арк.;

- копія паспорта громадянина України ОСОБА_6 на 2 арк.;

- копія титульного аркушу технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 на 1 арк.;

- чорновий аркуш витягу Інформації з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно №355380411 на 1 арк.;

- 2 візитні картки адвоката ОСОБА_8 ;

- флеш носій Cruzor Force 16Gb BL210226178W SDCZ71-016G;

- жорсткий диск TOSHIBA s/n 77ML73XAS HHD 500Gb.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.01.2025 року задоволено клопотання прокурора першого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, вилучене в ході обшуку службового приміщення кабінет НОМЕР_1, яке розташоване за адресою: Дніпро, просп. Дмитра Яворницького б. 57, на третьому поверсі адміністративної будівлі Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, за місцем роботи ОСОБА_6 , а саме:

- копія ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.12.2023 у справі №203/7651/23 на 1 арк.;

- копія ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.04.2024 у справі №203/7651/23 на 1 арк.;

- копія паспорта громадянина України ОСОБА_6 на 2 арк.;

- копія титульного аркушу технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 на 1 арк.;

- чорновий аркуш витягу Інформації з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно №355380411 на 1 арк.;

- 2 візитні картки адвоката ОСОБА_8 ;

- флеш носій Cruzor Force 16Gb BL210226178W SDCZ71-016G;

- жорсткий диск TOSHIBA s/n 77ML73XAS HHD 500Gb.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя, прийшов до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на майно, оскільки воно в даному кримінальному провадженні відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.

Також, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження, всупереч доводам власника майна, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, не може бути арештованим майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Метою накладення арешту у поданому клопотанні прокурор зазначив забезпечення збереження речових доказів.

Колегія суддів також звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Перевіряючи доводи власника майна, щодо пропущення стороною обвинувачення строку для звернення з клопотанням про арешт майна, колегія суддів зазначає, що 25.12.2024 року слідчим суддею було повернуто клопотання про арешт майна прокурору та встановлено строк 72 години для усунення недоліків. Разом з тим, прокурор звернувся з клопотанням 27.12.2024 року, дата зазначається на клопотанні, тому строк вважається таким що не пропущено.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких просить апелянт скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, всупереч доводам апелянта, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно, з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не виявлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 січня 2025 року, якою задоволено клопотання прокурора першого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, вилучене в ході обшуку службового приміщення кабінет НОМЕР_1, яке розташоване за адресою: Дніпро, просп. Дмитра Яворницького б. 57 , на третьому поверсі адміністративної будівлі Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, за місцем роботи ОСОБА_6 , а саме:

- копія ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.12.2023 у справі №203/7651/23 на 1 арк.;

- копія ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.04.2024 у справі №203/7651/23 на 1 арк.;

- копія паспорта громадянина України ОСОБА_6 на 2 арк.;

- копія титульного аркушу технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 на 1 арк.;

- чорновий аркуш витягу Інформації з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно №355380411 на 1 арк.;

- 2 візитні картки адвоката ОСОБА_8 ;

- флеш носій Cruzor Force 16Gb BL210226178W SDCZ71-016G;

- жорсткий диск TOSHIBA s/n 77ML73XAS HHD 500Gb, - залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3