Справа № 202/1037/20
Провадження № 1-кп/206/6/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2025 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретареві ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001179 від 04 травня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Карабинівка, Павлоградського району, Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 367 КК України та ч. 5 ст. 191 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_8

представників потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, якщо воно спричинило тяжкі наслідки інтересам окремих юридичних осіб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.12.2008 державним реєстратором Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОД-ТРАНС» () (далі Товариство), юридична адреса: м. Київ, вул. Мельникова, буд. 12. Основним видом діяльності Товариства є неспеціалізована оптова торгівля напоями. Для здійснення підприємницької діяльності на території м. Дніпро та Дніпропетровської області, створено окремий структурний підрозділ Товариства підрозділ №7 (база «Дніпропетровськ»), який розташовано за адресою: м. Дніпро, вул. Олександра Оцупа, 1М, де знаходиться складське й офісне приміщення підрозділу.

Наказом (розпорядженням) №10-ОС- від 03.03.2014, виданого директором Товариства ОСОБА_12 , прийнято на роботу з 03.03.2014 ОСОБА_5 на посаду заступника директора (керівника оптової бази) підрозділу № 7 (база «Дніпропетровськ»).

Відповідно до посадової інструкції заступника директора (керівника оптової бази):

1.2. Керівник бази належить до професійної групи «Керівники».

2.1. Визначає, формулює, планує, здійснює і координує всі види діяльності бази.

2.2. Організує роботу і ефективну взаємодію виробничих одиниць та інших структурних підрозділів бази, направляє їх діяльність на досягнення високих темпів розвитку.

2.5. Організує виробничо-господарську діяльність бази на основі застосування методів обґрунтованого планування, нормативних матеріалів, фінансових і трудових витрат.

2.7. Приймає самостійно рішення про прийняття, переведення та звільнення працівників оптової бази.

2.8. Укладає трудові договори, договори матеріальної відповідальності з працівниками бази.

3. Керівник бази має право:

за дорученням діяти від імені підприємства;

представляти інтереси підприємства у взаємовідносинах з громадянами, юридичними особами та органами місцевої державної влади;

розпоряджатися майном підприємства, яке закріплене за базою з дотриманням вимог, визначених законодавством, Статутом підприємства, іншими нормативними правовими актами.

4. Керівник бази несе відповідальність:

за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, що передбачені цією посадовою інструкцією (в межах, визначених чинним законодавством України про працю);

за правопорушення, скоєні в процесі здійснення своєї діяльності (в межах, визначених чинним адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством України);

за завдання матеріальної шкоди (в межах, визначених чинним цивільним законодавством та законодавством України про працю);

несе персональну відповідальність за наслідки прийнятих ним рішень, що виходять за межі його повноважень, які визначені чинним законодавством, Статутом підприємства, іншими нормативними правовими актами.

Окрім цього, 03.03.2014 між Товариством та ОСОБА_5 укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, відповідно до якого:

1. Працівник, що займає посаду заступника директора (керівника оптової бази) чи виконує роботу, безпосередньо зв`язану з перевезенням та збереженням матеріальних цінностей приймає на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження довірених йому Підприємством матеріальних цінностей і в зв`язку з викладеним зобов`язується

відповідально відноситися до переданих йому на збереження чи з іншою метою матеріальних цінностей підприємства і вживати заходів для попередження збитків;

вчасно інформувати керівництво підприємства про всі обставини, що загрожують забезпеченню схоронності довірених йому матеріальних цінностей;

вести облік, складати і передавати в установленому порядку товарно-грошові й інші звіти про рух і залишки довірених йому матеріальних цінностей;

брати участь в інвентаризації довірених йому матеріальних цінностей.

3. У випадку заподіяної шкоди підприємству винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника, внаслідок порушення покладених на нього трудових обов`язків, відносно працівника може бути застосована:

3.1. Кримінальна відповідальність згідно Кримінального кодексу України.

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, ОСОБА_5 обіймав в організації посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

Між Товариством (Постачальник) і фізичною особою-підприємцем ОСОБА_13 (РНОКПП НОМЕР_1 ) (Покупець) 09.07.2015 було укладено договір поставки товару №687, в якому зазначено:

1.1 Постачальник продає та поставляє, а Покупець купує та оплачує на умовах та у порядку визначених цим договором, товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в додатках (специфікаціях) або накладних, що засвідчують прийом-передачу товару від Постачальника до Покупця та є невід`ємними частинами цього Договору.

2.1 Найменування та кількість товару зазначається в додатках або накладних, які є невід`ємними частинами цього Договору.

3.1 Ціна на товар встановлюється на підставі прайс - листів Постачальника, що є додатками до цього договору. Оплата здійснюється в національній валюті України. Фактом погодження Покупцем ціни та вартості Товару вважається підписана Сторонами накладна.

3.2. Загальна цього Договору відповідає загальній сумі всіх накладних на підставі яких здійснюється постачання товару, відповідно до умов цього Договору.

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді заступника директора (керівника оптової бази) підрозділу №7 (база «Дніпропетровськ») ТОВ «ПРОД-ТРАНС», діючи в порушення вимог статуту Товариства, посадової інструкції заступника директора (керівника оптової бази), договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, з вимогами яких був ознайомлений, в період часу з 08.07.2016 по 24.03.2017, через несумлінне ставлення до своїх службових обов`язків, що полягало у неналежному обліку товарно-матеріальних цінностей, підміні та неналежному виконанні обов`язків інших посадових осіб підприємства, зокрема щодо внесення відомостей бухгалтерського обліку про формування видаткових накладних за окремими категоріями клієнтів, зокрема які мають заборгованості по оплаті товару, в тому числі щодо ФОП ОСОБА_13 , неналежному контролі щодо переміщення товарно-матеріальних цінностей від Товариства до ФОП ОСОБА_13 , та оформленні документів первинного бухгалтерського обліку видаткових накладних, будучи зазначеним у видаткових накладних ДНП-012377, ДНП-012378, ДНП-012976, ДНП-012977, ДНП-012983, ДНП-012989, ДНП-013366, ДНП-013368, ДНП-013369, ДНП-013510, ДНП-013511, ДНП-013512, ДНП-013513, ДНП-013514, ДНП-013749, ДНП-013752, ДНП-013753, ДНП-013754, ДНП-013756, ДНП-014607, ДНП-014608, ДНП-014609, ДНП-014610, ДНП-014611, ДНП-014612, ДНП-014613, ДНП-014260, ДНП-014992, ДНП-014993, ДНП-014995, ДНП-015553, ДНП-015554, ДНП-015556, ДНП-015557, ДНП-015558, ДНП-015559, ДНП-015560, ДНП-015702, ДНП-015703, ДНП-015540, ДНП-015541, ДНП-015640, ДНП-015643, ДНП-015650, ДНП-015696, ДНП-015697, ДНП-015698, ДНП-015699, ДНП-015701, ДНП-016141, ДНП-016229, ДНП-016238, ДНП-016264, ДНП-016265, ДНП-016266, ДНП-016267, ДНП-016268, ДНП-016270, ДНП-016993, ДНП-016994, ДНП-016995, ДНП-016930, ДНП-016931, ДНП-016941, ДНП-016989, ДНП-016990, ДНП-016991, ДНП-016992, ДНП-017292, ДНП-017467, ДНП-017527, ДНП-017534, ДНП-017640, ДНП-017641, ДНП-017642, ДНП-017644, ДНП-017645, ДНП-017646, ДНП-017844, ДНП-017845, ДНП-017846, ДНП-017839, ДНП-017840, ДНП-017841, ДНП-017842, ДНП-017843, ДНП-018002, ДНП-018091, ДНП-018094, ДНП-018095, ДНП-018096, ДНП-018664, ДНП-018666, ДНП-018668, ДНП-019120, ДНП-019214, ДНП-019634, ДНП-019646, ДНП-019814, ДНП-020186, ДНП-020196, ДНП-020197, ДНП-020095, ДНП-020121, ДНП-020183, ДНП-020636, ДНП-021476, ДНП-021942, ДНП-022339, ДНП-022341, ДНП-022344, ДНП-022345, ДНП-022531, ДНП-022532, ДНП-022533, ДНП-022534, ДНП-022535, ДНП-022536, ДНП-022537, ДНП-022804, ДНП-022805, ДНП-022807, ДНП-022808, ДНП-022809, ДНП-022810, ДНП-022811, ДНП-022812, ДНП-022813, ДНП-022814, ДНП-022731, ДНП-023513, ДНП-023514, ДНП-023515, ДНП-023516, ДНП-023517, ДНП-023518, ДНП-023764, ДНП-024145, ДНП-024651, ДНП-024652, ДНП-024655, ДНП-024656, ДНП-025113, ДНП-025115, ДНП-025660, ДНП-000320, ДНП-000828, ДНП-001250, ДНП-002241, ДНП-002289, ДНП-002777, ДНП-002813, ДНП-003395, ДНП-003422, ДНП-003423, ДНП-003426, ДНП-003977, ДНП-004602, ДНП-005343, ДНП-005345, ДНП-005346, ДНП-005341, ДНП-005787, ДНП-005961, ДНП-006000, ДНП-006044, ДНП-006046, ДНП-006047, ДНП-006729, ДНП-006730, ДНП-006736, ДНП-006737, ДНП-006749 особою, яка відповідальна за здійснення господарської операції та правильності її оформлення відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», неналежному виконанні обов`язків щодо контролю роботи каси підприємства в частині надходження грошових коштів за проданий товар, тим самим неналежно виконав свої службові обов`язки, що призвело до завдання збитків Товариству.

В подальшому, згідно висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №5894/5895-18 від 16.11.2018 документально підтверджено постачання ТОВ «Прод-Транс» товарно-матеріальних цінностей ФОП ОСОБА_13 за договором № 687 від 09.07.2015 за період з липня 2016 року по березень 2017 року включно на загальну суму 953 351,14 гривень, згідно із переліком видаткових накладних наведених у постанові про призначення експертизи. В результаті дослідження оборотно-сальдової відомості ТОВ «Прод-Транс» по рахунку 361 «Розрахунки з покупцями та замовниками», експертом не встановлено внесення готівки до касу підприємства за вищевказаними видатковими накладними.

В той же час, актом звірки взаємних розрахунків між ТОВ «Прод-Транс» та ФОП ОСОБА_13 встановлено факт відсутності постачання товару відповідно до зазначеного вище переліку видаткових накладних.

Проведеною на підприємстві інвентаризацією наявних товарно-матеріальних цінностей виявлено нестачу товарно-матеріальних цінностей відповідно до вищевказаних видаткових накладних на загальну суму 794 476,27 гривень (сімсот дев`яносто чотири тисячі чотириста сімдесят шість гривень двадцять сім копійок).

Таким чином, неналежне виконання ОСОБА_5 своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них в період часу з 08.07.2016 по 24.03.2017, призвело до зникнення товарно-матеріальних цінностей відповідно до вищезазначених видаткових накладних та завдало збитки ТОВ «Прод Транс» на загальну суму 794 476,27 гривень (сімсот дев`яносто чотири тисячі чотириста сімдесят шість гривень двадцять сім копійок), що відповідно до ч. 4 примітки ст. 364 КК України у 993 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тим самим спричинило ТОВ «Прод Транс» тяжкі наслідки.

Крім того, після зміни прокурором 14 лютого 2024 року обвинувачення з ч. 5 ст. 191 КК України на ч. 2 ст. 367 КК України, представники потерпілого, на підставі ч. 3 ст. 338 КПК України підтримали обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі за ч. 5 ст. 191 КК України.

Згідно обвинувачення, підтриманого представниками потерпілого після зміни його прокурором, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України в тому, що 11.12.2008 державним реєстратором Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОД-ТРАНС» () (далі Товариство), юридична адреса: м. Київ, вул. Мельникова, буд. 12. Основним видом діяльності Товариства є неспеціалізована оптова торгівля напоями. Для здійснення підприємницької діяльності на території м. Дніпро та Дніпропетровської області, створено окремий структурний підрозділ Товариства підрозділ № 7 (база «Дніпропетровськ»), який розташовано за адресою: м. Дніпро, вул. Олександра Оцупа, 1М, де знаходиться складське й офісне приміщення підрозділу.

9 липня 2015 року між Товариством (Постачальник) і фізичною особою-підприємцем ОСОБА_13 (РНОКПП НОМЕР_1 ) (Покупець) укладено договір поставки товару № 687, в якому зазначено:

1.1 Постачальник продає та поставляє, а Покупець купує та оплачує на умовах та у порядку визначених цим договором, товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в додатках (специфікаціях) або накладних, що засвідчують прийом-передачу товару від Постачальника до Покупця та є невід`ємними частинами цього Договору.

2.1 Найменування та кількість товару зазначається в додатках або накладних, які є невід`ємними частинами цього Договору.

3.1 Ціна на товар встановлюється на підставі прайс-листів Постачальника, що є додатками до цього договору. Оплата здійснюється в національній валюті України. Фактом погодження Покупцем ціни та вартості Товару вважається підписана Сторонами накладна.

3.2. Загальна цього Договору відповідає загальній сумі всіх накладних на підставі яких здійснюється постачання товару, відповідно до умов цього Договору.

03.03.2014 наказом (розпорядженням) № 10-ОС-, виданого директором Товариства ОСОБА_12 , прийнято на роботу з 03.03.2014 ОСОБА_5 на посаду заступника директора (керівника оптової бази) підрозділу № 7 (база «Дніпропетровськ»).

Відповідно до посадової інструкції заступника директора (керівника оптової бази):

1.2. Керівник бази належить до професійної групи «Керівники».

2.1. Визначає, формулює, планує, здійснює і координує всі види діяльності бази.

2.2. Організує роботу і ефективну взаємодію виробничих одиниць та інших структурних підрозділів бази, направляє їх діяльність на досягнення високих темпів розвитку.

2.5. Організує виробничо-господарську діяльність бази на основі застосування методів обґрунтованого планування, нормативних матеріалів, фінансових і трудових витрат.

2.7. Приймає самостійно рішення про прийняття, переведення та звільнення працівників оптової бази.

2.8. Укладає трудові договори, договори матеріальної відповідальності з працівниками бази.

3. Керівник бази має право:

за дорученням діяти від імені підприємства;

представляти інтереси підприємства у взаємовідносинах з громадянами, юридичними особами та органами місцевої державної влади;

розпоряджатися майном підприємства, яке закріплене за базою з дотриманням вимог, визначених законодавством, Статутом підприємства, іншими нормативними правовими актами.

4. Керівник бази несе відповідальність:

за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, що передбачені цією посадовою інструкцією (в межах, визначених чинним законодавством України про працю);

за правопорушення, скоєні в процесі здійснення своєї діяльності (в межах, визначених чинним адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством України);

за завдання матеріальної шкоди (в межах, визначених чинним цивільним законодавством та законодавством України про працю);

несе персональну відповідальність за наслідки прийнятих ним рішень, що виходять за межі його повноважень, які визначені чинним законодавством, Статутом підприємства, іншими нормативними правовими актами.

Окрім цього, 03.03.2011 між Товариством та ОСОБА_5 укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, відповідно до якого:

1. Працівник, що займає посаду заступника директора (керівника оптової бази) чи виконує роботу, безпосередньо зв`язану з перевезенням та збереженням матеріальних цінностей приймає на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження довірених йому Підприємством матеріальних цінностей і в зв`язку з викладеним зобов`язується

відповідально відноситися до переданих йому на збереження чи з іншою метою матеріальних цінностей підприємства і вживати заходів для попередження збитків;

вчасно інформувати керівництво підприємства про всі обставини, що загрожують забезпеченню схоронності довірених йому матеріальних цінностей;

вести облік, складати і передавати в установленому порядку товарно-грошові й інші звіти про рух і залишки довірених йому матеріальних цінностей;

брати участь в інвентаризації довірених йому матеріальних цінностей.

3.У випадку заподіяної шкоди підприємству винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника, внаслідок порушення покладених на нього трудових обов`язків, відносно працівника може бути застосована:

3.1. Кримінальна відповідальність згідно Кримінального кодексу України.

Тобто, відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України ОСОБА_5 є службовою особою, яка обіймає в організації посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій.

В невстановлений в ході досудового слідства час і місці у заступника директора (керівника оптової бази)підрозділу № 7 (база «Дніпропетровськ») ТОВ «ПРОД-ТРАНС» ОСОБА_5 , який був службовою особою, виник умисел, на привласнення товарно-матеріальних цінностей Товариства, шляхом формування фіктивних заявок на поставку товару на адресу дійсних клієнтів Товариства в програмі бухгалтерського та складського обліку «1-С», на підставі яких відбувалось списання зазначеного товару зі складу Товариства, для подальшого його вивезення зі складського приміщення підрозділу № 7 (база «Дніпропетровськ») Товариства, яке розташовано за адресою: м. Дніпро, вул. Олександра Оцупа, 1М, і продажу за грошову винагороду вказаних товарно-матеріальних цінностей іншим особам, з метою поліпшення свого матеріального становища.

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді заступника директора (керівника оптової бази) підрозділу № 7 (база «Дніпропетровськ») ТОВ «ПРОД-ТРАНС», будучи службовою особою, зловживаючи своїми службовим становищем, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, направленим на незаконне привласнення товарно-матеріальних цінностей Товариства в особливо великих розмірах, шляхом зловживання своїм службовим становищем, діючи в порушення вимог статуту Товариства, посадової інструкції заступника директора (керівника оптової бази), договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, у період часу з 08.07.2016 по 24.03.2017, знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул. Олександра Оцупа, 1М, шляхом вчинення тотожних злочинних діянь, спрямованих на досягнення єдиної мети, вчинив одиничний продовжуваний злочин за наступних обставин.

ОСОБА_5 , знаходячись на своєму робочому місці в приміщенні підрозділу № 7 (база «Дніпропетровськ») Товариства, що розташовано за адресою: м. Дніпро, вул. Олександра Оцупа, 1М, будучи службовою особою, використовуючи свої організаційно-розпорядчі функції та зловживаючи своїм службовим становищем, з метою незаконного привласнення майна Товариства, усупереч інтересам Товариства, маючи доступ до програми бухгалтерського та складського обліку «1-С», використовуючи власний логін і пароль, сформував фіктивні заявки на поставку товару на адресу клієнта Товариства ФОП ОСОБА_13 , за якими були створені видаткові накладні ДНП-012377, ДНП-012378, ДНП-012976, ДНП-012977, ДНП-012983, ДНП-012989, ДНП-013366, ДНП-013368, ДНП-013369, ДНП-013510, ДНП-013511, ДНП-013512, ДНП-013513, ДНП-013514, ДНП-013749, ДНП-013752, ДНП-013753, ДНП-013754, ДНП-013756, ДНП-014607, ДНП-014608, ДНП-014609, ДНП-014610, ДНП-014611, ДНП-014612, ДНП-014613, ДНП-014260, ДНП-014992, ДНП-014993, ДНП-014995, ДНП-015553, ДНП-015554, ДНП-015556, ДНП-015557, ДНП-015558, ДНП-015559, ДНП-015560, ДНП-015702, ДНП-015703, ДНП-015540, ДНП-015541, ДНП-015640, ДНП-015643, ДНП-015650, ДНП-015696, ДНП-015697, ДНП-015698, ДНП-015699, ДНП-015701, ДНП-016141, ДНП-016229, ДНП-016238, ДНП-016264, ДНП-016265, ДНП-016266, ДНП-016267, ДНП-016268, ДНП-016270, ДНП-016993, ДНП-016994, ДНП-016995, ДНП-016930, ДНП-016931, ДНП-016941, ДНП-016989, ДНП-016990, ДНП-016991, ДНП-016992, ДНП-017292, ДНП-017467, ДНП-017527, ДНП-017534, ДНП-017640, ДНП-017641, ДНП-017642, ДНП-017644, ДНП-017645, ДНП-017646, ДНП-017844, ДНП-017845, ДНП-017846, ДНП-017839, ДНП-017840, ДНП-017841, ДНП-017842, ДНП-017843, ДНП-018002, ДНП-018091, ДНП-018094, ДНП-018095, ДНП-018096, ДНП-018664, ДНП-018666, ДНП-018668, ДНП-019120, ДНП-019214, ДНП-019634, ДНП-019646, ДНП-019814, ДНП-020186, ДНП-020196, ДНП-020197, ДНП-020095, ДНП-020121, ДНП-020183, ДНП-020636, ДНП-021476, ДНП-021942, ДНП-022339, ДНП-022341, ДНП-022344, ДНП-022345, ДНП-022531, ДНП-022532, ДНП-022533, ДНП-022534, ДНП-022535, ДНП-022536, ДНП-022537, ДНП-022804, ДНП-022805, ДНП-022807, ДНП-022808, ДНП-022809, ДНП-022810, ДНП-022811, ДНП-022812, ДНП-022813, ДНП-022814, ДНП-022731, ДНП-023513, ДНП-023514, ДНП-023515, ДНП-023516, ДНП-023517, ДНП-023518, ДНП-023764, ДНП-024145, ДНП-024651, ДНП-024652, ДНП-024655, ДНП-024656, ДНП-025113, ДНП-025115, ДНП-025660, ДНП-000320, ДНП-000828, ДНП-001250, ДНП-002241, ДНП-002289, ДНП-002777, ДНП-002813, ДНП-003395, ДНП-003422, ДНП-003423, ДНП-003426, ДНП-003977, ДНП-004602, ДНП-005343, ДНП-005345, ДНП-005346, ДНП-005341, ДНП-005787, ДНП-005961, ДНП-006000, ДНП-006044, ДНП-006046, ДНП-006047, ДНП-006729, ДНП-006730, ДНП-006736, ДНП-006737, ДНП-006749.

В подальшому ОСОБА_5 використав отримані видаткові накладні для списання товарно-матеріальних цінностей зі складського та бухгалтерського обліку Товариства. Після чого, використовуючи свої організаційно-розпорядчі функції та зловживаючи своїм службовим становищем, надавав вказівки експедиторам Товариства на поставку цих товарів на адресу третіх осіб, які не мали на нього права, в результаті чого товарно-матеріальні цінності Товариства вивезені за територію складського приміщення підрозділу № 7 (база «Дніпропетровськ») Товариства, яке розташовано за адресою: м. Дніпро, вул. Олександра Оцупа, 1М, тим самим ОСОБА_5 завершив привласнення майна Товариства.

Внаслідок вказаних умисних дій ОСОБА_5 , ТОВ «ПРОД-ТРАНС» завдано шкоди на загальну суму 794 476,27 гривень (сімсот дев`яносто чотири тисячі чотириста сімдесят шість гривень двадцять сім копійок), що у 1 135 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і відповідно до ч. 4 примітки ст. 185 КК України є вчиненим в особливо великих розмірах.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнав та пояснив, що з березня 2014 року він працював на посаді заступника директора (керівника оптової бази) ТОВ «Прод-Транс» у місті Дніпрі та був матеріально-відповідальною особою. Підприємство займалось тим, що надавало логістичні послуги компанії «Кока-Кола». ТОВ «Прод-Транс» спочатку викупляло продукцію у компанії «Кока-Кола», після чого доставляло її клієнтам. Питанням щодо можливості надання розстрочки на придбання товару клієнту вирішувалось виключно центральним офісом у місті Києві. Торгівельні представники компанії «Кока-Кола» збирали заявки на отримання товару, обробляли їх, після чого направляли відповідний файл на його електронну пошту, вказаний файл обробляв менеджер (без можливості його зміни), він переносився у програму 1С. Сформувати накладну без відповідної заявки компанії «Кока-Кола» було неможливо. Доступ до програми 1С також був у інших працівників офісу, зокрема, у бухгалтерів та логістів. Обробку заявок на ФОП ОСОБА_13 здійснювали ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , також міг здійснювати логіст. В програмі формувались накладні, рахувались витрати, велась податкова звітність, особисто накладні він не формував. Накладні могли формувати ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Після формування накладної, відомості в ній вже не змінювались. На склад передавались завантажувальні листи де комірниками завантажувався товар у транспортні засоби, завідувачем складу був ОСОБА_17 . На підприємстві регулярно відбувалась інвентаризація та звірки, проте нестач товару ніколи не було. Звірку підписував центральний офіс, а за наслідками кожної інвентаризації друкувався відповідний акт. Ті накладні, що формувались на підприємстві містили підписи осіб, які їх роздруковували, а не його особистий підпис. ОСОБА_5 пояснив, що ніколи не передавав накладні без верхньої частини та не розуміє звідки взялись накладні на ФОП ОСОБА_13 . Заперечує, що давав підлеглим розпорядження відвантажувати товар не за місцем призначення по накладній та ніколи не просив торгівельного представника компанії «Кока-Кола» ОСОБА_18 , щоб той навмисно створював заявки про отримання товару клієнтами, натомість у самого ОСОБА_18 були планові показники його діяльності, які він мав виконувати, тобто отримувати необхідну кількість заявок від клієнтів, у зв`язку із чим вважає, що покази його як свідка неправдиві. Припускає, що хтось з експедиторів міг домовитись із ОСОБА_18 та відвантажувати товар в іншому місці, оскільки експедитори самостійно не мали доступу до заявок, а заявки на ФОП ОСОБА_13 робились у зв`язку із тим, що вона мала знижку на продукцію. Також пояснив, що в них з`явився новий клієнт на Байкальському ринку, у зв`язку із чим він сказав супервайзеру, що товар до нього можна доставити виключно за умови того, що клієнт одразу за нього сплатить, проте супервайзер відправив товар клієнту на суму близько 800 000,00 гривень, а гроші за це так і не отримав, після чого винним в цьому зробили його та сказали, що саме він буде за це платити, що спровокувало конфлікт, через який він пішов на лікарняний. З приводу роботи програми 1С пояснив, що вона використовувалась в роботі їх структурного підрозділу та була встановлена на 6 комп`ютерах, доступ до програми здійснювався без використання електронно-цифрового підпису, а з використанням логіну та паролю користувача. Його комп`ютер знаходився в одному приміщенні з усіма іншими, ОСОБА_16 , ОСОБА_19 та директор підприємства знали необхідні дані для здійснення входу в програму 1С під його обліковим записом, а також мали доступ до його електронної пошти, щоб переносити заявки в програму. З приводу діяльність підприємства «Ростава» пояснив, що у цього підприємства та ТОВ «Прод-Транс» один власник, з підприємством «Ростава» він ніяких документів з приводу його матеріальної відповідальності не підписував. Також пояснив, що вважає покази свідка ОСОБА_19 неправдивими, оскільки остання є упередженою по відношенню до нього. Заперечував наведені нею відомості з того приводу, що він навмисно в офісі вимикав інтернет задля того, щоб до їх програми 1С не могли приєднатися співробітники з Києва та перевірити відомості внесені до програми, а натомість зазначив, що в період 2016-2017 років часто діяли віяні відключення світла та на товаристві просто могло бути відключено світло. Коли приїжджали аудитори із перевіркою, то вони могли достеменно перевірити всі відомості, які їх цікавили, оскільки перевірка тривала пів дня і відсутність інтернету цьому не заважала, адже вони були на місці. Також заперечував, що саме він надав свій дозвіл, щоб відпустити машину з продукцією ТОВ «Ростава» новому клієнту, оскільки це зробила сама ОСОБА_20 .

Допитаний в судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_9 пояснив, що у 2016-2017 роках ОСОБА_5 , який на той час керував філіалом товариства і за своєю посадовою інструкцією був матеріально відповідальною особою, було здійснено привласнення товару, чим завдано збитків товариству ТОВ «Прод-Транс» у сумі 794 476,27 гривень. ТОВ «Прод-Транс» купувало у компанії «Кока-Кола» товар, після чого останній реалізовувався виключно через торгівельних представників компанії, тобто клієнти не могли самостійно формувати відповідні замовлення на вказані товари. Так, ОСОБА_5 домовлявся із представником компанії «Кока-Кола» ОСОБА_18 , щоб той формував заявки на клієнта ФОП ОСОБА_13 для того, щоб відповідні заявки надходили до бази і ОСОБА_5 міг формувати фіктивні видаткові накладні. За допомогою програми 1С ОСОБА_5 формував вказані накладі, засвідчував їх власним підписом і таким чином здійснював відвантаження товару. Вказані обставини були встановлені товариством після того, як у клієнта ФОП ОСОБА_13 утворилась заборгованість за товар, після чого була проведена звірка, в ході якої ФОП ОСОБА_13 повідомила, що вказаний товар вона не замовляла та не отримувала. У квітні 2017 року на товаристві була проведена інвентаризація товару, за результатами якої виявлено нестачу, що стало підставою звернення до правоохоронних органів з відповідною заявою. Зі слів співробітників товариства вказаний товар ймовірно відвантажували кудись на ринок Байкальський, але куди саме невідомо. Забираючи товар зі складу, експедитор ставить відповідні підписи у реєстрі, чи фіксувала охорона вивіз товару зі складу він не пам`ятає. Зазначив, що розрахунок між товариством і клієнтами міг здійснюватися як за готівкові кошти так і у безготівковій формі, а саме товариство часто працює за схемою товарного кредиту за принципом відтермінування платежів (товариство поставляє товар, а розрахунок за нього проводиться при наступній поставці товару). Клієнт ФОП ОСОБА_13 є оптовим клієнтом, яка знаходилась у смт. Покровськ та була міні-дистриб`ютором в тому районі, через що вважає, що замовлення навмисно «набивались» саме на неї. Також існують випадки коли торгівельні представники домовляються із директорами та «набивають» замовлення наприкінці місяця для того щоб отримати премію, а товари після цього можуть відвантажуватись по іншим клієнтам. З приводу доступу до програми 1С на товаристві, ОСОБА_9 пояснив, що ОСОБА_5 як директор мав право доступу до вказаної програми, що здійснювався за допомогою введення відповідного логіну та пароля користувача. За принципом роботи для формування видаткової накладної спершу торгівельний представник має зробити замовлення та відправити його, після чого воно автоматично заливається до програми 1С на товаристві, після чого офісний співробітник (в даному випадку ОСОБА_5 ) може сформувати податкову накладу згідно заявленого товару і роздрукувати її. Окрім ОСОБА_5 доступ до програми 1С та можливість формувати такі видаткові накладні мав лише офіс-менеджер.

В ході додаткового допиту представника потерпілого ОСОБА_9 останній пояснив, що на момент коли проводилась взаємозвірка із ФОП ОСОБА_13 бухгалтер ТОВ «Прод-Транс» ОСОБА_21 попросила його поїхати до смт. Покровськ з актом звірки. На місці він спілкувався із ОСОБА_13 та її бухгалтером ОСОБА_22 . ОСОБА_13 особисто при ньому підписала акт звірки та передала йому в руки, а тому він не розуміє чому в ході допиту ОСОБА_13 остання вказала, що підпис в акті їй не належить.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 пояснила, що її чоловік займається підприємницькою діяльністю ФОП ОСОБА_24 , а вона працювала в нього продавцем та здійснювала реалізацію товару за адресою: м. Кам`янське, вул. Будівельників, 2-Е. Не пам`ятає чи співпрацював її чоловік із постачальником ТОВ «Прод-Транс», через те, що в них було багато різних постачальників. Підтвердила, що товар згідно накладної № 025010 від 04 квітня 2017 року на суму 382,96 гривень вона не замовляла та не отримувала.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 пояснив, що у 2014-2017 роках він офіційно працював на ТОВ «Прод-Транс» експедитором, здійснював доставку товару на торгівельні точки, оформлював первинну документацію, здійснював періодичний забір грошових коштів з торгівельних точок. Директором бази був ОСОБА_5 . Робота відбулась таким чином, що він приїжджав на роботу та забирав в офісі сформований з вечора пакет документів (його мав формувати логіст) до якого входив, зокрема, маршрутний лист, а також в них зазначались відомості про експедитора, водія та номер транспортного засобу. На території складу вже стояв транспортний засіб завантажений товаром, перевіривши вміст якого він виїжджав згідно маршрутного листа на торгівельні точки. При роботі бували випадки, коли завантажений товар не відповідав маршрутному листу, який надавався йому для відвантаження, але це було помилками з боку складу та такі проблеми вирішувались одразу на місці при перевірці. На складі завжди був комірник, який відповідав за вказаний товар. Питанням щодо складання маршруту поїздки, а також визначення кількості товару, який буде завантажено до транспортного засобу займався водій, в той час, як він перевіряв наявність товару згідно з маршрутним листом. Усі експедитори працювали по власним районам обслуговування, він їздив у бік міста Полтави, селищ Царичанки, Магдалинівки, Петриківки Дніпропетровської області, міста Перещепино, а до клієнта ФОП ОСОБА_13 у смт. Покровське жодного разу не виїжджав. Пояснив, що були клієнти, які працювали за готівковий розрахунок, тобто при доставці товару їм передавалась видаткова накладна та з них одразу брались грошові кошти, що він в свою чергу фіксував у документах, та у відповідності із документами ввечері здавав грошові кошти та маршрутний лист в касу, касир окремо фіксував передані грошові кошти у власних документах та ніякого додаткового підтвердження про їх отримання не надавав. Інколи він забирав гроші у клієнтів за товар, який було доставлено раніше, але інформація про ці грошові кошти все одно вносилась до поточного маршрутного листа. ОСОБА_25 підтвердив, що йому показували маршрутні листи і витяги з системи 1С, там де в його маршруті були зазначені видаткові накладні № 013754 від 22 липня 2016 року на суму 2 146,00 гривень та № 016264 від 19 серпня 2016 року на суму 1968,30 гривень на клієнта ФОП ОСОБА_13 , проте звідки вони там взялись йому невідомо та він до вказаного клієнта у смт. Покровське не їздив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 пояснив, що у 2014-2018 роках він працював експедитором та був матеріально-відповідальною особою на ТОВ «Прод-Транс», де ОСОБА_5 обіймав посаду директора. Робота відбувалась таким чином, що він о 07 годині 00 хвилин приходив на роботу, де на столі лежали роздруковані документи, в тому числі і накладні, за якими вони виробляли маршрут, перевіряли вміст машини та доставляли товар по торгівельним точкам. Вміст машини перевірявся по документам про загальне завантаження, де зазначався весь товар завантажений в машину, а не за окремими накладними. Кількість накладних звірялась із реєстром та на маршруті в експедитора був із собою сам реєстр та відповідні накладні. На час того, як він працював на ТОВ «Прод-Транс» йому не було відомо про взаємовідносини між товариством та клієнтом ФОП ОСОБА_13 . ОСОБА_26 також пояснив, що на товаристві проводилась перевірка, в ході якої представник ТОВ «Прод-Транс» на ім`я ОСОБА_27 демонстрував йому роздруковані з програми 1С реєстри, в яких зазначались відомості про торгівельні точки, за якими ним здійснювалось доставлення товару, до яких були включено відомості про доставлення товару клієнту ФОП ОСОБА_13 , проте насправді він туди ніколи не їздив і товар не доставляв, а його напрямком було місто Новомосковськ. Напрямок визначав логіст, а він із водієм будували маршрут доставки. Зазначив, що йому невідомо як саме працює програма 1С, але вважає, що змінити відомості про доставлення товару та додати відомості щодо торгівельної точки ФОП ОСОБА_13 міг тільки директор ОСОБА_5 . За час роботи траплялись такі випадки, що видавались накладні з відірваною шапкою, тобто тією частиною де зазначались відомості про підприємство та адресу на яку необхідно доставити товар, а натомість така інформація зазначалась просто ручкою чи олівцем, наприклад на Байкальську базу. ОСОБА_26 за вказівкою ОСОБА_5 кілька разів так відвантажував товар. ОСОБА_5 повідомляв кому саме необхідно віддати товар та куди його відвести, за фактом такого відвантаження товару розрахунки інколи проводились відразу, інколи пізніше. Аналогічні розпорядження він також інколи отримував від логіста ОСОБА_28 . Наприкінці робочого дня в касу здавались документи, за якими доставлявся товар і отримані грошові кошти, все одразу перевірялось. Були випадки коли телефонував ОСОБА_5 , після чого він приїжджав та забирав гроші, тобто не доїжджаючи до каси. Коли ОСОБА_5 забирав гроші на маршруті ОСОБА_26 зазначав про це на реєстрі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_29 пояснив, що протягом 3-4 років (до 2018 року) працював експедитором на ТОВ «Прод-Транс», де був директором ОСОБА_5 . В ході своєї роботи він здійснював доставлення товарів по торгівельним точкам, забирав з них грошові кошти та віддавав їх в касу товариства. Маршрут поїздок складався звечора, створювались накладні, вночі в транспортний засіб завантажувався товар, а вранці він перераховував товар та виїжджав в рейс. Товар, що містився у транспортному засобі перевірявся за загальним списком, а не за окремими накладними. Після звільнення ОСОБА_5 на товаристві відбувались перевірки, в ході яких йому демонстрували реєстри в яких було внесено відомості про накладні на ФОП ОСОБА_13 , проте він на вказану торгівельну точку і взагалі у смт. Покровськ не їздив. Він їздив по напрямку: м. Тернівка, с. Петропавлівка, м. Павлоград. На товаристві на кожному транспортному засобі були встановлені засоби GPS-навігації. Не знає як пояснити те, що в реєстрах, де містяться відомості про усі накладні, за якими він їздив, з`явились відомості про накладні на ФОП ОСОБА_13 . В ході роботи зустрічались такі випадки, що серед документів були накладні з відірваною шапкою, тобто без найменування та адреси отримувача товару, у зв`язку із чим він телефонував за роз`ясненнями до ОСОБА_5 і той пояснював куди відвозити відповідний товар. Після доставлення такого товару, грошові кошти від адресата він не отримував. Пояснив, що кількість накладних на руках в ході рейсів і тих, що були зазначені у відповідному реєстрі завжди збігались, проте самі реєстри були без підписів. В рейс їм давали документи з інформацією про маршрут, перелік накладних, прізвище ким здійснюється рейс (ходка), номер машини. Товар розвозився по видатковим накладним, їх маршрут в телефонному режимі ніхто не корегував, а грошові кошти здавались тільки в касу, видаткові накладні залишались на торгівельних точках. Коли здійснювалась доставка товару за видатковими накладними з відірваними шапками, ці ж накладні також залишались на точці.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_30 пояснив, що він працював водієм на підприємстві «Ростава», яке знаходилось за однією адресою із ТОВ «Прод-Транс». Працював у парі із експедитором ОСОБА_25 , який вранці отримував усі документи, в тому числі і накладні, та казав по яких торгівельних точках їхати. Їздили по напрямку: с. Магдалинівка, с. Царичанка. В ході рейсів ніяких документів пов`язаних із доставкою товару не складав та не підписував. До ФОП ОСОБА_13 ніколи не їздив та щодо неї нічого не відомо, також нічого невідомо з приводу незаконної діяльності ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_31 пояснив, що з 2007 року працює водієм та розвозить товар в Покровський та Межівський райони Дніпропетровської області, доставляв товар в тому числі ФОП ОСОБА_13 . До ФОП ОСОБА_13 разом із ним їздили різні експедитори ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , які й займались питаннями розрахунку з клієнтами. Саме експедитори отримували документи і перевіряли товар. На транспортних засобах, якими здійснювалась доставка товару були встановлені GPS-трекери. Пояснив, що 15 листопада 2016 року він не їздив в Покровський район, а натомість був на маршруті в Запоріжжя. Доставка товару здійснювалась в залежності від дня тижня, ФОП ОСОБА_13 здійснювалась тільки по п`ятницям. Перевіркою товару та документами займались експедитори, водії лише слідкували за станом транспортних засобів. Щодо накладних де зазначено, що начебто ним було здійснено доставлення товару пояснив, що за даними GPS-трекера в ті дні він взагалі не їздив 2 чи 3 дні. Експедитор не міг змінити графік чи поїхати іншим маршрутом, оскільки всі поїздки відслідковувались та навіть у випадку короткого простою телефонували та цікавились причинами, а в разі зміни водія відповідні відомості завжди вносились дод програми.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_34 пояснив, що з 2014 року по кінець 2017 року він працював експедитором на ТОВ «Прод-Транс», де ОСОБА_5 обіймав посаду директора. В ході роботи здійснював доставку товару за напрямком: с. Кіровське, с. Петропавлівка, с. Царичанка, доставка здійснювалась по дням тижня, наприклад в п`ятницю доставка до с. Царичанка, с. Кіровське, а в четвер м. Перещепине. Про клієнта ФОП ОСОБА_13 стало відомо тільки після того, як на підприємстві розпочалась перевірка, де йому показували накладні з відомостями про вказаного клієнта, проте ніякий товарів їй не відвозив і взагалі товар в смт. Покровське не доставляв. Накладних із відомостями про клієнта ФОП ОСОБА_13 він не отримував, а натомість лише ознайомився із ними в момент перевірки на підприємстві. Товар до машини завантажувався вночі, а вранці перед відправкою отримувались реєстри та накладні, за якими слід було здійснити доставку товару, накладні та реєстри формувались логістом підприємства. В ході роботи траплялись випадки коли накладна була з відірваною шапкою, тобто без зазначення відомостей про отримувача товару, в такому разі як правило напередодні ввечері на телефон надходило SMS-повідомлення від ОСОБА_5 з вказівкою про те, кому і куди його слід доставити. Такий товар відвозився на Байкальську. У цих випадках, коли товар доставлявся на Байкальську грошові кошти отримувались не завжди, а натомість отримувач робив відмітку про відтермінування платежу на корінці і віддавав його. Відомості про доставлення товару на Байкальську не вносились до реєстру. Інколи грошові кошти отримані з торгівельних точок не здавались у касу, а натомість віддавались ОСОБА_35 . Розпорядження щодо таких дій віддавав сам ОСОБА_36 та ОСОБА_5 . У випадках коли грошові кошти здавались не доїжджаючи до каси, останні враховувались в касі і ніяких проблем не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_37 пояснив, що протягом 2014-2018 років він працював експедитором на ТОВ «Прод-Транс», де ОСОБА_5 обіймав посаду директора. Робота відбувалась таким чином, що він приходив до офісу, де на столі лежали готові реєстри з накладними на кожну машину, що здійснювала доставлення товару, з документів дізнавались куди саме слід доставити товар, також був загрузочний реєстр зі списком товарів у машині, які перевірялись експедитором. У видаткових накладних були відсутні підписи. Їздив за напрямком: Солонянський район до лівого берега Дніпродзержинська. З торгівельних точок куди здійснювалось доставлення товару забирались готівкові кошти і здавалися до каси, сума коштів була зазначена у накладних, які залишались на торгівельних точках та у відривних корінцях, які залишались у експедитора. За час роботи були випадки коли товар доставлявся за накладними на яких була відірвана верхня частина, тобто не було зазначено відомостей про адресата, в них також була відсутня сума коштів до сплати, а натомість були лише зазначені відомості про асортимент та кількість товару. Товар за такими накладними доставлявся на Байкальський ринок за вказівкою ОСОБА_5 . За вказаний товар отримувач гроші одразу не віддавав. ОСОБА_37 також пояснив, що одного разу він поцікавився щодо того, хто буде забирати гроші на що йому сказали, що це не його питання, а гроші пізніше забере хтось з бази. Товар по таким накладним не включався до реєстру та на базі за цей товар він ніде не розписувався. Ніяких відміток про доставку такого товару не було, оскільки така накладна (з відірваною верхньою частиною) була усього в одного примірнику і залишалась у отримувача. Такі доставки товару відбувались приблизно у 2014-2015 роках, вони відбувались не щодня і за один день ніколи не було більше ніж однієї такої накладної. Про клієнта ФОП ОСОБА_13 дізнався тільки тоді, коли в ході перевірки йому показали накладні на її ім`я, але ніякий товар їй не доставляв і взагалі до смт. Покровське не їздив. Пояснив, що за накладними ДНП 017641, 017642, 017644, 017646 від 02 вересня 2016 року він ніякий товар не доставляв.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснив, що він з 2008 року працює торгівельним представником компанії «Кока-Кола» та до його обов`язків входить виїзд на торгівельні точки та прийняття замовлень, формування замовлень, направлення замовлень на дистриб`ютора, який в свою чергу обробляв замовлення і товар доставлявся на торгівельні точки. Компанія «Кока-Кола» не здійснювала доставлення товару, цим займався дистриб`ютор. Дистриб`ютором компанії «Кока-Кола» по Дніпропетровській області було тільки ТОВ «Прод-Транс», директором філіалу ТОВ «Прод-Транс» у 2016-2017 роках був ОСОБА_5 . На ТОВ «Прод-Транс» ОСОБА_5 міг формувати замовлення з метою майбутнього відвантаження товару. Розрахунок клієнтів проводився за фактом отримання товару, як у безготівковій формі (переважно мережеві клієнти), так і за готівкові кошти. Прийняття замовлення на торговій точці відбувалось таким чином, що приїжджав торгівельний представник, спілкувався з відповідальною особою, формувалось замовлення, відповідні відомості вносились в планшет, відправлялась заявка, після чого заявка оброблялась, направлялась до дистриб`ютора, співробітники дистриб`ютора займались логістикою. ОСОБА_18 пояснив, що йому відомий клієнт ФОП ОСОБА_13 , вона була його основним клієнтом на той час, працювала за готівковий розрахунок, поставки товару на її точку відбувались регулярно раз на тиждень, суми замовлень були різні, близько 15 000,00 гривень. Були випадки коли телефонував особисто ОСОБА_5 і просив створити замовлення на ФОП ОСОБА_13 . Накладні, що формувались на ФОП ОСОБА_13 і товар за ними ФОП ОСОБА_13 не отримувались, а від знайомого ОСОБА_38 , який є супервайзером компанії «Кока-Кола», та займався, зокрема, базою на вулиці Байкальській стало відомо, що накладні сформовані на ФОП ОСОБА_13 врешті потрапляють на цю базу. Клієнт ФОП ОСОБА_13 була реальним клієнтом, її торгівельна точка знаходилась у смт. Покровськ, туди здійснювалось доставлення товаром дистриб`ютором, експедиторами забирались готівкові кошти, ніяких скарг з її боку ніколи не надходило. Вважає, що накладні формувались саме на клієнта ФОП ОСОБА_13 у зв`язку із тим, що вона мала знижку на замовлення товару. До повноважень ОСОБА_18 також входив контроль за кінцевим розрахунком по сформованим ним заявкам між клієнтом та дистриб`ютором. Гроші від клієнтів йшли на ТОВ «Прод-Транс». По заявкам, що формувались на прохання ОСОБА_5 контроль не здійснювався, оскільки розуміли, що товар йде «не по адресу», проте повернень товару від клієнту не було, дебіторська заборгованість по дистриб`юції закривалась та продаж зараховувався. Про те, що фіктивні заявки формувались на клієнта ФОП ОСОБА_13 знав також супервайзер, оскільки це із ним узгоджувалось, а також ймовірно знав директор компанії. Ніякої вигоди для себе від формування таких заявок він не мав.

В ході додаткового допиту свідка ОСОБА_18 останній пояснив, що коли він працював торгівельним представником компанії «Кока-Кола», ОСОБА_5 , який на той час був директором ТОВ «Прод-Транс» регулярно, близько одного разу на тиждень, телефонував та просив його «набивати» замовлення на ФОП ОСОБА_13 . Про вказані факти було відомо компанії «Кока-Кола», проте така діяльність продовжувалась, оскільки як і в компанії, так і в нього самого були планові показники, виконання яких зумовлювало виплату премії. Внаслідок того, що на ФОП Маковецьку «набивались» замовлення проблем не виникало, заборгованість за такими операціями була відсутня. ФОП ОСОБА_13 отримувала лише той товар, який особисто замовляла в ОСОБА_18 , а товар, що був за замовленнями створеними на прохання ОСОБА_5 відвантажувався на Байкальський ринок. В самої ФОП ОСОБА_13 ніколи не виникало заборгованості і за той товар, який вона замовляла фактично, оскільки розрахунок за нього здійснювався одразу готівкою. Замовлення товару відбувалось наступним чином: торгівельний представник приймав замовлення безпосередньо на торгівельних точках після чого вносив відповідні дані у свій планшет, синхронизував дані, замовлення направлялось через електронну пошту та надходило до програми компанії «Кока-Кола» у Києві де оброблювалось, направлялось далі до дистриб`ютора, яким на той час було ТОВ «Прод-Транс», після чого його вже обробляв менеджер самого товариства у даному випадку ОСОБА_5 . У день відправлення замовлення до Києва його можна було змінити, зокрема, додати додаткові позиції, до 17 години вечора. Дані щодо заборгованості по клієнтам, в тому числі, надавались самими дистриб`юторами, і на ТОВ «Прод-Транс» відомості про заборгованість ФОП ОСОБА_13 приховувались особами, які мали доступ до внутрішньої комп`ютерної програми товариства. Крім того, самі видаткові накладні можна було змінювати в програмі, а ті накладні, що раніше були видані на руки клієнтам взагалі анулювати та створити іншу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що у 2014-2018 роках він працював логістом у ТОВ «Прод-Транс». В своїй роботі він використовував програму 1С (офіс), формував маршрут та складав маршрутні листи, в які вносились відомості за накладними, які вже були завантажені в програму (їх завантажував ОСОБА_5 ), робив реєстри, які брали експедитори і виїжджали. Також інколи він сам виїжджав як експедитор на прохання ОСОБА_5 . Йому відомо про клієнта ФОП ОСОБА_13 , що знаходилась у смт. Покровськ, він інколи здійснював доставлення їй продукції компанії «Кока-Колла». В ході роботи траплялись випадки коли за розпорядженням ОСОБА_5 доставлення товару здійснювалось на оптову базу, що розташована в місті Дніпрі по вулиці Байкальській за накладними з відірваною верхньою частиною (їх також видавав сам ОСОБА_5 ), гроші за доставлений товар відразу не забирались, ймовірно ці гроші отримував особисто ОСОБА_5 , або ж ОСОБА_36 , який також працював експедитором на товаристві, проте був кумом ОСОБА_5 і часто виконував його доручення. ОСОБА_16 також пояснив, що коли він цікавився у ОСОБА_5 з приводу таких накладних, то він пояснював, що це робиться за вказівкою його вищого керівництва. Йому показували реєстри і накладні на клієнта ФОП ОСОБА_13 , проте у ті дні, коли вони були датовані він не міг туди їздити, оскільки перебував в іншому місці. Йому відомо, що у робочій програмі у ОСОБА_5 були потрібні повноваження, щоб вносити зміни до сформованих ним маршрутних листів, в той час, як він сам не міг їх редагувати після того, як вони вже були роздруковані. В маршрутний лист вносились відомості про номери накладних, назви підприємств отримувачів, адреси доставлення. Маршрутний лист роздруковувався у двох примірниках, один з низ залишався на складі, а інший видавався експедитору, після доставлення товару він здавався до офісу. Якщо б в майбутньому хтось додав нову накладну в маршрутний лист, то виникли б розбіжності із завантажувальним листом, на складі виникла б нестача. Інвентаризація складу проводилась регулярно, близько одного разу на два тижні, її проводив завідувач складом. До накладних також йшли різні форми, перша форма йшла до накладних за якими розрахунок проводився за готівкові кошти з відповідним фіскальним документом, за другою формою розрахунок здійснювався у безготівковій формі, за третьою розрахунок у готівковій формі без виготовлення фіскального документу. За накладними на ФОП ОСОБА_13 йшли накладні з першою формою. За третьою формою готівкові кошти також здавались у касу підприємства за відривним корінцем. Траплялись випадки коли грошові кошти здавались не до каси, а безпосередньо ОСОБА_5 чи ОСОБА_39 , про що робилась відповідна відмітка у реєстрі.

В ході додаткового допиту свідка ОСОБА_16 останній пояснив, що він на ТОВ «Прод-Транс» займав посаду експедитора, проте також здійснював діяльність логіста та використовував програму 1С. В програмі ним формувались маршрутні листи «ходка», куди вносилися дані щодо направлення, транспортного засобу, експедитора та водія. В програмі 1С, яка використовувались на їх базі, щоденно формувався звіт із залишками, який направлявся до компанії «Кока-Кола». Незважаючи на те, що він сам формував маршрутні листи «ходка», він не міг вносити в них зміни після їх створення, а також не міг їх навіть роздрукувати, оскільки це міг робити тільки ОСОБА_5 . Також лише ОСОБА_5 міг роздрукувати накладні, оскільки вони друкувались одночасно із маршрутними листами. Впродовж 2015-2017 років ОСОБА_5 видавав накладні з відірваною верхньою частиною, в асортименті олівцем зазначалось куди необхідно відвести товар. Такий товар доставлявся на Байкальську базу, за його доставку грошові кошти ОСОБА_16 майже ніколи не сплачувались, а натомість їх забирав ОСОБА_5 чи ОСОБА_36 . У тих випадках коли грошові кошти віддавались ОСОБА_16 , він все одно передавав їх ОСОБА_5 , а не в касу товариства. На відповідні запитання ОСОБА_16 з приводу цього ОСОБА_5 відповідав, що «так потрібно». Коли грошові кошти віддавались безпосередньо ОСОБА_5 ніяких питань у касі товариства не виникало, оскільки він сам підтверджував, що взяв ці гроші. ОСОБА_16 також пояснив, що накладні за якими здійснювалось доставлення товару містили графу для підпису ОСОБА_5 , однак їх інколи підписував бухгалтер, а не ОСОБА_5 . Також пояснив, що ОСОБА_5 також користувався програмою 1С та в нього також були власні дані для входу в систему, які він нікому не надавав і працював в ній самостійно.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_40 пояснив, що у період 2016-2017 років він працював водієм у ТОВ «Прод-Транс» та здійснював доставлення товару разом із експедитором ОСОБА_41 , їх районом обслуговування був Павлоградський район. Доставка товару завжди здійснювалась за накладними, не траплялось випадків доставлення товару без накладних. Також пояснив, що він доставляв товар і до ФОП ОСОБА_13 у смт. Покровське, проте документами займався виключно експедитор, з приводу нестачі товарів за накладними на ФОП ОСОБА_13 нічого пояснити не зміг.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_42 пояснив, що у період 2014-2017 років він працював водієм у ТОВ «Прод-Транс» та здійснював доставлення товару разом із експедитором на прізвище ОСОБА_43 . Експедитор отримував завантажувальний лист та перевіряв вантаж автомобілю. Доставка товару здійснювалась за різними маршрутами, в тому числі і клієнту ФОП ОСОБА_13 у смт. Покровське. Вказаному клієнту товар доставлявся не тільки ними, а ще й іншими водіями. Доставка товарів відбувалась за відповідними накладними, в тому числі і клієнту ФОП ОСОБА_13 , нестач за доставками ніколи не виникало. Зазвичай було два примірники накладної, один примірник залишався отримувачу товару, а другий підписувався ним та залишався у експедитора. Один раз на тиждень, інколи один раз на два тижня за вказівкою ОСОБА_5 здійснювалась доставка товару на базу, яка розташована по вулиці Байкальській, видавалась накладна з відірваною верхньою частиною та в ній ручкою було зазначено куди слід доставити товар. Таке розпорядження давав тільки ОСОБА_5 . Експедитор за вказаний товар гроші не отримував, а як здійснювався розрахунок за нього йому невідомо. Також в таких випадках був усього один примірник накладної, який залишався у отримувача. ОСОБА_42 також пояснив, що доставка товару ФОП ОСОБА_13 здійснювалась по п`ятницям, в той час, як в тих накладних, що йому показували з відомостями про доставлення товару вказаному клієнту зазначені інші дні, в які доставка не здійснювалась. ОСОБА_42 також пояснив, що накладні, в яких було відірвано верхню частину не зазначались у маршрутному листі, а товар на Байкальську базу доставлявся тільки за такими накладними.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_44 пояснив, що у період 2010-2016 років він працював експедитором у ТОВ «Прод-Транс». Робота відбувалась таким чином, що представником робилась заявка на товар, після чого інформація про це завантажувалась в робочу програму, звечора формувався пакет документів і завантажувались автомобілі, а наступного дня він приходив в офіс де брав документи, звіряв товар в автомобілі із тим, що був зазначений у завантажувальному листі та виїжджали з водієм по маршруту, доставляли товар, забирали гроші та здавали їх в касу. До пакету документів, що він отримував у офісі входили, зокрема, накладні, завантажувальний лист (перелік товарів), та документ «ходка» (маршрутний лист, в нього входив перелік накладних). В своїй роботі він підпорядковувався директору, який визначав напрямок за яким їм необхідно буде їхати та доставляти товар, а послідовність торгівельних точок на цьому напрямку вони визначали самостійно. По п`ятницям ним здійснювалась доставка товарів ФОП ОСОБА_13 , яка знаходилась у смт. Покровське, та в ході роботи жодного разу не виникало питань щодо нестачі товару, який було доставлено вказаному клієнту. Розрахунок з ФОП ОСОБА_13 відбувався за готівку, в неї був касир який передавав грошові кошти. Отримані з торгівельних точок грошові кошти за відривними корінцями від накладних здавались у касу, про їх отримання в касі ніякий документ не складався, касир рахував грошові кошти і фіксував нестачу чи надлишок коштів (різниця завжди була не суттєвою). ОСОБА_44 інколи отримував від ОСОБА_5 розпорядження про доставку товару на Байкальський ринок, товар на вказаний ринок доставлявся за накладними з відірваною верхньою частиною, тобто без назви отримувача та адреси доставки, а лише із зазначенням переліку товару. Гроші за доставку цього товару ним не отримувались, а зі слів ОСОБА_5 їх мав забрати потім хтось інший. До накладних з відірваною верхньою частиною також були відривні корінці, які потім здавались у касу на яких він зазначав відомості про те, що за товар у накладній грошові кошти не сплачено, яким саме чином касир опрацьовував доставку товару на Байкальський ринок йому невідомо. Вважає, що усі накладні робились особисто ОСОБА_5 , оскільки він бачив як той залишався на роботі до пізньої години та друкував їх, а чи друкував їх ще хтось інший йому невідомо. Підтвердив, що в ході допиту йому було продемонстровано накладні на ФОП ОСОБА_13 де зазначено, що нібито ним було здійснено доставку товару, проте фактично за вказаними накладними товар не доставлявся та він їх раніше не бачив. Пояснив, що накладні з якими вони працювали містили на собі печатку підприємства, а у графі «підпис» ймовірно був підпис саме директора.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_45 пояснив, що у період 2014-2017 років він працював водієм у ТОВ «Прод-Транс» та доставляв товар по торгівельним точкам. Робота відбувалась таким чином, що вранці експедитор в офісі забирав документи, зокрема, накладні, в яких були зазначені прізвища водія та експедитора, номер автомобіля на якому буде здійснюватися доставка. Вказані документи формувались безпосередньо на офісі. Останнім часом перед звільненням він працював із експедитором ОСОБА_46 . Напрямком їх роботи був Синельниківський район, інколи маршрут корегувався і додавались інші населені пункти за тим же напрямком. За час роботи виїжджав по різним напрямкам, їздив в тому числі і до клієнта ФОП ОСОБА_13 . ОСОБА_45 також пояснив, що 15 листопада 2016 року він не їздив у смт. Покровське, а тому йому невідомо чого такі відомості зазначені у програмі 1С. Про те, що він там не був того дня, йому відомо із GPS-роздруківок про рух його автомобіля з якими він ознайомлювався. Також зазначив, що накладні формуються днем, що передує здійсненню доставки товару, а тому дата фактичної доставки та дата створення накладної можуть не співпадати. Усі документи щодо товару на маршруті перебувають безпосередньо у експедитора, він за нього відповідає та отримує від клієнтів грошові кошти. Зазначив, що вказівок про те щоб товар було доставлено не за адресою зазначеною у накладні, він не від кого не отримував, а маршрут руху будувався згідно реєстру. Іноді їздили в тому числі і на Байкальський ринок, про доставку товару на Байкальський ринок були відповідні накладні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_47 пояснив, що з 2012 року по лютий 2018 року він працював механіком на ТОВ «Прод-Транс» та був відповідальним за транспорт, здійснював його ремонт, контроль за ремонтом, слідкував за станом транспортних засобів, здійснював добір водіїв, а також замовляв нові запчастини. Ремонт транспортних засобів здійснювався на орендованих підприємством станціях технічного обслуговування. В ході роботи також видавав подорожні листи, в яких зазначались відомості про транспортний засіб та маршрут, проте маршрут зазначався загальний, тобто зазначалось лише, що транспортний засіб їде «по Дніпру та області», маршрут він не складав. У квітні 2017 року на підприємстві відбулась інвентаризація за участі представників з Києва в ході якої було виявлено, що на клієнта ФОП ОСОБА_13 складались накладні, проте остання товар за вказаними накладними фактично не отримувала, сума нестачі складала близько 300 000,00 гривень. ОСОБА_47 пояснив, що він також приймав участь у вказаній інвентаризації, зокрема рахував товар на складі. За пів року до проведення вказаної інвентаризації в колективі були розмови про те, що у підприємства можуть виникнути подібні проблеми, ці плітки пішли від торгівельних точок по яким здійснювалась доставка товару та експедиторів, які цей товар доставляли. Загалом інвентаризації проводились один раз на три місяці чи один раз на пів року. Вважає, що у акті інвентаризації від 14 квітня 2017 року зазначено, що нестача є наслідком незбереження заступником директора керівником оптової бази ОСОБА_5 довірених матеріальних цінностей та порушення ним умов договору про повну матеріальну відповідальність, бо саме ОСОБА_5 керував усім на оптовій базі, складав маршрути, перевіряв їх, контролював сплату, видавав накладні, звірки, приймав участь у перевірках, також мав доступ до робочої програми, до нього звертались за будь-якими питаннями, в той час, як інші працівники не мали таких повноважень та відповідно можливостей. Пояснив, що ОСОБА_5 міг взяти гроші в касі підприємства і розпорядитись ними, наприклад міг раніше видати комусь з робітників аванс. Накладні на підприємстві міг робити ОСОБА_5 та офіс-менеджер.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_48 пояснила, що вона близько трьох років працювала на ТОВ «Прод-Транс» на посаді бухгалтера та звільнилась 01 вересня 2017 року. В ході роботи вона працювала з програмою для ведення бухгалтерського обліку 1С, їй з каси надавався список «закритих» накладних (тобто тих, по яким виконано доставку товару та проведено оплату), а вона формувала відповідні чеки. Кожна накладна могла бути закрита тільки за однією формою оплати, тобто або за готівку (по чеку), або у безготівковій формі оплати. Робота відбувалась таким чином, що офіс-менеджером чи директором приймались заявки, формувались документи, зокрема накладні, логістами визначалось яка машина куди буде їхати, документи від офіс-менеджера та директора передавались на склад, на складі збирався товар і завантажувались машини, потім вони з накладними їхали доставляти товар, наприкінці повертаються та привозяться накладну в офіс, бухгалтер працював лише після того, як накладна поверталась. Директор ОСОБА_5 , який працював на той час, також міг приймати заявки та формувати накладні, оскільки в нього та в офіс-менеджера також був доступ до іншої робочої програми, в якій завантажувались заявки та формувались накладні. В день коли відбувалась велика перевірка за участю представників з Києва, ОСОБА_5 зник та не відповідав на телефонні дзвінки. В ході перевірки проводилась інвентаризація складу, звірка з клієнтами, після чого було виявлено нестачу товару. Жодних питань до бухгалтерів за наслідком перевірки не виникало. З приводу особливостей роботи в програмі 1С пояснила, що за час її роботи вона не пам`ятає випадків, щоб в програму вносились зміни на наступний день після формування відповідних накладних, а у випадку, якщо б це кимось було зроблено, то програмою це було б зафіксовано. Вносити зміни під чиїмось іншим логіном було можливо тільки за умови, якщо особі був би відомий відповідний пароль. Пояснила, що її пароль був відомий тільки одній з колишніх співробітниць ОСОБА_49 . Пароль ОСОБА_5 їй був невідомий та з приводу того, що його могла використовувати якась інша особа вона нічого не чула.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 пояснила, що в минулому вона працювала бухгалтером на ТОВ «Прод-Транс». На роботі їй повідомили, що один з директорів оптової бази не вийшов на роботу та не виходить на зв`язок, було прийнято рішення поїхати провести інвентаризацію складу, у зв`язку із чим вона вперше в квітні 2017 року приїхала на вказану базу в місті Дніпрі, де на той час директором бази був ОСОБА_5 . За наслідком проведеної інвентаризації було виявлено нестачу на суму близько 200-300 тис. грн. Інвентаризація відбувалась таким чином, що роздруковувався залишок товарів по програмі і звіряли фактичний залишок товару на складі, складався акт інвентаризації та акт нестачі. Під час інвентаризації по робочій програмі вони також побачили заборгованість по клієнту ФОП ОСОБА_13 , після чого їй на електронну адресу було направлено акт звірки, а вона відповіла, що незгодна із зазначеною у акті сумою та товару в такому обсязі вона не отримувала. Дані для звірки брались із робочої програми де було зазначено, що продукцію відвантажено на адресу ФОП ОСОБА_13 . Після виявлення накладних за якими товар не відвантажувався були перевірені дані GPS-навігації транспортних засобів і підтверджено, що дійсно останні у зазначені у накладних днях не виїжджали до ФОП ОСОБА_13 . ОСОБА_21 також пояснила, що загалом за накладні та достовірність внесених у них даних має відповідати бухгалтер, але не виключає того, що вказану діяльність контролював директор, це залежить від поділу їх обов`язків, хто саме друкував накладні на базі їй невідомо. ОСОБА_5 міг самостійно формувати видаткові накладні, оскільки в нього був необхідний доступ до робочих програм, а загалом доступ до програми мав бути у 4-5 людей, які працювали в офісі, проте з різним рівнем доступу, власні дані для входу в програму було заборонено передавати іншим. Співпраця з клієнтами відбувалась за відповідними укладеними договорами в яких могли бути визначені умови щодо відтермінування сплати грошових коштів за товар від 7 до 14 днів, також були клієнти, які брали товар під реалізацію і в такому випадку строк відтермінування сплати взагалі не зазначався. Накладні, за якими товар не було відвантажено були внесені до системи 1С, була звірка з випискою з банку. Подібна інвентаризація могла проводитись раз на рік. ОСОБА_21 також пояснила, що до програми 1С можливо вносити інформацію пізніше у тих випадках, коли звітний період за місяць не закритий, оскільки він закривався до 7-10 числа наступного місяця, тобто протягом цього часу можливо було додати операцію. Виявлені зміни полягали в тому, що друкувався реєстр на машину із переліком накладних в якому були відсутні накладні на ФОП ОСОБА_13 , проте потім в цей реєстр додавались накладні і друкувався лише реєстр з цими накладними, що свідчить про те, що ці накладні не виїжджали разом з іншим товаром, тобто таких накладних на день доставки товару не було. За вказаними реєстрами не велась податкова звітність.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснила, що вона з 2013 по 2018 роки працювала у ТОВ «Прод-Транс» на посаді офіс-менеджера. В своїй роботі вона займалась ведення оптового ринку, використовувала програму 1С, в яку вносила нові договори. На підприємстві загалом використовувалась програма 1С, проте була операторська версія, якою вона користувалась та бухгалтерська, якою користувались бухгалтера. В програмі 1С формувались маршрутні реєстрі, які в них називались «Ходки», куди входили відомості про клієнта та адресу, на яку точку необхідно доставити товар. За допомогою програми вона проводила звірку дебіторської заборгованості, по клієнтам виводилась звірка, після чого вона телефонувала менеджерам з торгівельних точок, які мали заборгованість. Доступ до програми був у всіх індивідуальним за допомогою використання логіну та паролю, її логін та пароль їй надав особисто ОСОБА_5 , ще коли він був логістом. У 2015 році ОСОБА_5 став директором. Він займався проведенням накладних по клієнтам із заборгованістю, право доступу до таких клієнтів було тільки у нього. Саме ОСОБА_5 займався клієнтом ФОП ОСОБА_13 , на неї формувались накладні без верхньої частини (тобто без зазначення клієнта та адреси доставки), але товар вказаному клієнту фактично не надходив, що стало відомо після звірки з клієнтом. Відомості про такі накладні вносились у маршрутні листи, проте це було можливо зробити навіть вранці ще перед відправкою машин, також можливо було відкрити накладну та додати до неї товар, проте така можливість була тільки у самого ОСОБА_5 . Після цього, в програмі 1С формувались приходно-касові ордери на відповідні накладні на ФОП ОСОБА_13 , для того щоб приховати відомості про такі накладні. Вищому керівництву з Києва про такі обставини ніхто не повідомляв. На підприємстві регулярно відбувались перевірки, проте вони нічого не виявляли, оскільки про їх проведення було відомо заздалегідь і ОСОБА_5 міг підготуватись до їх проведення. Дебіторська заборгованість по ФОП ОСОБА_13 не виявлялась через те, що на момент перевірок вона погашалась приходно-касовими ордерами, а потім такі ордера видалялись. ОСОБА_5 завжди слідкував за активними користувачами програми 1С і у разі, якщо заходив користувач з Києва він йшов і вимикав інтернет мережу, що перешкоджало дистанційному доступу до системи. Також ОСОБА_5 мав можливість додавати видаткові накладні навіть не знаходячись в офісі, оскільки в нього вдома був комп`ютер, який він привіз після того, як на підприємстві було відсутнє електропостачання. Пояснила, що вказані обставини їй відомі у зв`язку із тим, що вона особисто була в нього вдома і це робилось для того, щоб була можливість формувати накладні. ОСОБА_19 також формувала накладні, проте тільки ті, що були і залишались в програмі 1С. На підприємстві в одному кабінеті знаходилось одразу дві фірми «Прод Транс» та «Ростава», в них був єдиний власник.

В ході додаткового допиту свідка ОСОБА_19 остання пояснила, що ОСОБА_5 особисто займався формулюванням відомостей та накладних, які відображались у внутрішній комп`ютерні програмі товариства 1С. Він міг вносити зміни до маршрутних листів, в тому числі на наступний день після їх створення (відомості щодо клієнтів, накладних тощо). Тільки ОСОБА_5 займався клієнтами у яких була заборгованість за поставлення товару, таким клієнтом була, зокрема, ФОП ОСОБА_13 . Більше ніхто з користувачів 1С на товаристві не міг займатися борговими клієнтами, оскільки був відсутній відповідний рівень доступу. Маршрутний лист «ходка» створювався логістом після того, як торгівельні представники «Кока-Коли» брали замовлення, вносили відповідні данні до планшету, після чого саме замовлення надходило в програму 1С і оброблювалось менеджером. Маршрутний лист «ходка» друкувався та видавався вранці експедиторам та водіям, які їхали і доставляли товар. Про перевірки, що проводились співробітниками з Києва було відомо завчасно, оскільки ОСОБА_5 телефонували з інших баз, зокрема Криворізької, і повідомляли, що вони зараз проводять перевірки. Перед приїздом перевірки ОСОБА_5 в програму 1С додавались маршрутні листи «ходка», закривались накладні приходно-касовими ордерами, відповідні відомості про накладні додавались до самих маршрутних листів, а після того, як аудитори їхали все поверталось як було. Борг ФОП ОСОБА_13 відображався в програмі, була відповідна позначка, що вона має заборгованість, та з нею міг працювати тільки сам ОСОБА_5 . По клієнту ФОП ОСОБА_13 не закривались гроші, в неї забирались гроші, але по касі не проводились, не вносились відомості про сплату до програми. Також ОСОБА_5 телефонував торгівельному представнику щоб той «набивав» замовлення на ФОП ОСОБА_13 з метою перекриття інших боргів по товариству. Коли експедитори привозили гроші, вони залишали їх в офісі в сумках, а вранці приходив ОСОБА_5 та з однієї з сумок завжди брав гроші, що відбувалось постійно. Після цього, самі сумки з грошима віддавались в касу товариства. ОСОБА_19 пояснила, що за місцезнаходженням їх бази знаходилось дві юридичні особи ТОВ «Прод-Транс» та ТОВ «Ростава», в яких був спільний склад з продукцією, двома юридичними особами фактично керував ОСОБА_5 . За час роботи був випадок, що супервайзер ОСОБА_20 запропонувала ОСОБА_5 взяти нового оптового клієнта з Байкальського ринку, якого вона знала особисто, туди відправлявся товар з товариства «Ростава». Служба безпеки перевіряла вказаного клієнта і не дозволила надавати йому відстрочку, а рекомендувала відпускати товар тільки за готівковий розрахунок, проте ОСОБА_5 надав свою згоду на відвантаження товару з відстрочкою, після чого їм була здійснена доставка товару у великій кількості, з одного боку клієнту відвантажувався товар в торгівельну точку, а з іншого його вже завантажували в інший автомобіль. Коли ввечері приїхали за грошима на цю ж торгівельну точку до вказаного клієнта, то його вже не було, гроші за товар не були отримані. ОСОБА_5 не повідомив про вказану ситуацію до керівництва у Києві та не сказав, що в цьому винна ОСОБА_20 , яка знайшла вказаного клієнта. Внаслідок цього, на складі утворилась суттєве нестача товару товариства «Ростава», через що вказану продукцію необхідно було докупити. Нестача перекривалась за гроші, які отримувались з клієнта ФОП ОСОБА_13 , через що в неї утворилась заборгованість. Також пояснила, що її особистим паролем для доступу в програму 1С також міг користувався ОСОБА_5 , оскільки він знав його, та ОСОБА_16 коли вона була на лікарняному.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_50 пояснив, що його дружина ОСОБА_13 у 2017 році займалась підприємницькою діяльністю у сфері торгівлі та співпрацювала із ТОВ «Прод-Транс», яке поставляло продукцію компанії «Кока-Кола» до її торгівельної точки.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що вона займається підприємницькою діяльністю та є фізичною особу-підприємцем. У 2015 році із ТОВ «Прод-Транс» був укладений договір на поставку товару, а саме продукції компанії «Кока-Кола». Торгівельний представник компанії «Кока-Кола» щотижня приїжджав до їх торгівельної точки та брав у бухгалтера заявки на поставку товару, наступного дня відбувалась поставка товару. Продукція компанії «Кока-Кола» закуповувалась у великих розмірах, щотижня на декілька тисяч гривень. Розрахунок за товар проводився відразу або ж із відстрочкою до одного тижня, фактичної заборгованості перед ТОВ «Прод-Транс» чи будь-яких проблем у співпраці із ними ніколи не виникало. Продукцію компанії «Кока-Кола» закуповували довгий час і не тільки у ТОВ «Прод-Транс», згодом припинили співпрацювати із ТОВ «Прод-Транс», оскільки знайшли постачальника з більш вигідної ціною. Під час співпраці із ТОВ «Прод-Транс» до них звернувся адвокат товариства та повідомив, що на них виписано низку накладних за якими утворилась заборгованість за поставку товару, проте цей товар ними фактично не отримувався та про нього було нічого невідомо. При цьому, з ТОВ «Прод-Транс» періодично проводились взаємозвірки, однак на накладних за якими вона проводилась було завжди зазначено, що борг відсутні. ОСОБА_13 пояснила, що коли приїжджав адвокат товариства він не показував їй ніяких накладних, а цим питанням загалом займався бухгалтер, а як саме проходила звірка із ТОВ «Прод-Транс» за цим фактом їй невідомо. Підтвердила, що акт звірки взаємних розрахунків станом на 31 травня 2017 року між ТОВ "Прод-Транс" та ФОП " ОСОБА_13 " за період липень 2016 року травень 2017 року - вона не підписувала, а підпис у накладній ДНП-015541 виконано не нею. Також зазначила, що їй особисто ОСОБА_5 не знайомий та вона з ним ніколи не спілкувалась.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_51 пояснив, що з 2016 року він працював у компанії «Кока-Кола» та йому відомо про випадок із ТОВ «Прод-Транс», а саме про їх проблеми з касою. ОСОБА_5 був керівником ТОВ «Прод-Транс», яка надавала логістичні послуги компанії «Кока-Кола». Співпраця відбувалась таким чином, що товар компанії викуповувався ТОВ «Прод-Транс» після чого доставлявся до торгівельних точок відповідним клієнтам. В компанії «Кока-Кола» були торгівельні представники, які брали замовлення у клієнтів і формували замовлення за допомогою внутрішньої комп`ютерної програми компанії, що було підставою для майбутнього поставлення товару клієнту. Іншим чином, окрім як за допомогою торгівельного представника компанії, сформувати відповідне замовлення було неможливо. У компанії був однин з найбільших клієнтів по області ФОП ОСОБА_13 , з якої співпрацював торгівельний представник компанії ОСОБА_18 , який в свою чергу спілкувався із ОСОБА_5 щодо формування замовлень за якими в майбутньому поставки товару фактично не здійснювались. В ході співпраці з ТОВ «Прод-Транс» проблем ніколи не виникало, доки він влітку 2016 року на Байкальському ринку не побачив, що ТОВ «Прод-Транс» відвантажувало товар на торгівельну точку з якою компанія «Кока-Кола» не співпрацює. Поставивши водіям ТОВ «Прод-Транс» відповідне запитання з приводу відвантаження товару останні надали накладну на ФОП ОСОБА_13 , та пояснили, що діють за вказівкою директора. Саме ОСОБА_5 у період 2016-2017 років формував відповідні видаткові накладні на ТОВ «Прод-Транс». ОСОБА_51 також пояснив, що коли про вказаний випадок стало відомо він спілкувався з цього приводу із ОСОБА_5 , який нічого не зміг пояснити та сказав, що більше такого не буде.

За клопотанням сторони обвинувачення та сторони захисту, судом досліджені докази та інші матеріали, що мають значення для встановлення фактів і обставин, що містяться у матеріалах кримінального провадження:

-наказ (розпорядження) ТОВ «Прод-Транс» про прийняття на роботу №10-ОС- від 03 березня 2014 року з якого вбачається, що ОСОБА_5 прийнято до структурного підрозділу: підрозділ №7 (база «Дніпропетровськ») на посаду заступника директора (керівника оптової бази) (т. 1 а. с. 4, т. 5 а. с. 14);

-договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, укладений між ТОВ «Прод-Транс» (підприємство) та ОСОБА_5 (працівник) від 03 березня 2014 року, з якого вбачається, що працівник, що займає посаду заступника директора (керівника оптової бази) чи виконує роботу, безпосередньо зв`язану з перевезенням та збереженням матеріальних цінностей приймає на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження довірених йому підприємством матеріальних цінностей і в зв`язку з викладеним зобов`язується: відповідально відноситися до переданих йому на збереження чи з іншою метою матеріальних цінностей підприємства і вживати заходів для попередження збитків; вчасно інформувати керівництво підприємства про всі обставини, що загрожують забезпеченню схоронності довірених йому матеріальних цінностей; вести облік, складати і передавати в домовленому порядку товарно-грошові й інші звіти про рух залишок довірених йому матеріальних цінностей; брати участь в інвентаризації довірених йому матеріальних цінностей (т. 1 а. с. 5, т. 5 а. с. 15);

-посадову інструкцію заступника директора (керівника оптової бази) затвердженої директором ТОВ «Прод-Транс» від 01 лютого 2013 року в якій зазначено, що керівник бази належить до професійної групи «керівники»; організовує виробничо-господарську діяльність бази на основі застосування методів обґрунтованого планування, нормативних матеріалів, фінансових і трудових витрат; керівник бази має право розпоряджатися майном підприємства, яке закріплене за базою з дотриманням вимог, визначених законодавством, статутом підприємства, іншими нормативними правовими актами; керівник бази несе відповідальність за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, що передбачені цією посадовою інструкцією (в межах, визначених чинним законодавством України про працю); за правопорушення, скоєні в процесі здійснення своєї діяльність (в межах, визначених чинним адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством України); за завдання матеріальної шкоди; несе персональну відповідальність за наслідки прийнятих ним рішень, що виходить за межі його повноважень, які визначені чинним законодавством, статутом підприємства, іншими нормативними правовими актами (т. 1 а. с. 6-7; т. 5 а. с. 16-18);

-посадова інструкції бухгалтера оптової бази (т. 1 а.с. 13 -14).

-наказ директора ТОВ «Прод-Транс» ОСОБА_12 від 12 квітня 2017 року про проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей на складі за адресою: м. Дніпро, вул. Комісара Крилова, 1-М з перевіркою їх фактичної наявності та документального підтвердження станом на 12 квітня 2017 року, та створення робочої інвентаризаційної комісії, до складу якої включено бухгалтера ОСОБА_21 голова комісії, бухгалтера ОСОБА_52 , механіка автомобільної бази ОСОБА_53 члени комісії. Інвентаризацію наказано провести в присутності матеріально відповідальних осіб, а саме ОСОБА_5 заступника директора-керівника оптової бази, ОСОБА_48 бухгалтера оптової бази (т. 1 а. с. 20);

-акт інвентаризації ТОВ «Прод-Транс» №1 від 14 квітня 2017 року, з якого вбачається, що під час інвентаризації встановлено нестачу товару у сумі без ПДВ 300 365,86 гривень, що є наслідком незбереження заступником директора керівником оптової бази ОСОБА_5 довірених матеріальних цінностей та порушення ним умов договору про повну матеріальну відповідальність (т. 1 а. с. 29-35);

-довідку ТОВ «Прод-Транс» про вартість викраденого майна від 14 квітня 2017 року з якої вбачається, що вартість викраденого майна без ПДВ складає 300 365,86 гривень, вартість викраденого мана разом з ПДВ становить 360 439,03 гривень (т. 1 а. с. 19);

-копією договору поставки товару №687 від 09 липня 2015 року укладеного між ТОВ «Прод-Транс» (постачальник) та ФОП ОСОБА_13 (покупець), за умовами якого постачальник продає та поставляє, а покупець купує та оплачує на умовах та у порядку визначених цим договором, товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в додатках (специфікаціях) або накладних, що засвідчують прийом-передачу товару від постачальника до покупця та є невід`ємною частиною цього договору. Поставки товару постачальником покупцю здійснюються окремими партіями відповідно до заявок покупця, виходячи з наявного товару на складі постачальника. Заявка передається у письмовій формі через факс, поштою або через представника постачальника (т. 1 а. с. 103, т. 5 а. с. 19-20);

-претензія ТОВ «Прод-Транс» до ФОП ОСОБА_13 від 31 травня 2017 року, в якій зазначено про те, що на виконання умов договору ТОВ «Прод-Транс» поставило ФОП ОСОБА_13 , продукцію в асортименті, кількості та по цінам, зазначеним в товарно-транспортних накладних на загальну вартість 1 173 985,74 гривень, однак, станом на 31 травня 2017 року вартість поставленого ТОВ «Прод-Транс» товару, на загальну суму 1 173 985,74 гривень так і не сплачена. ТОВ «Прод-Транс» вимагає сплатити заборгованість на їх рахунок зазначений у договорі поставки або готівкою через касу товариства, в трьох денний строк з моменту отримання даної претензії, а також просять провести звірку взаєморозрахунків та підписати акти звірок від 31 травня 2017 року (т. 1 а. с. 109);

-повідомлення ФОП ОСОБА_13 на ім`я директора ТОВ «Прод-Транс» щодо акту звірки взаємних розрахунків з якого вбачається, що за наведеним переліком накладних товар на суму 963 658,74 гривень не отримували та не замовляли (т. 1 а. с. 105-108, 121-124);

-актом звірки взаємних розрахунків станом на 31 травня 2017 року між ТОВ «Прод-Транс» та ФОП ОСОБА_13 за період з липня 2016 року по травень 2017 року в якому зроблені відповідні помітки щодо неотримання товару навпроти частини накладних у переліку документів, а в кінці ОСОБА_13 зазначено, що вона незгодна із сумою заборгованості (т. 1 а. с. 109-120);

-наказ директора ТОВ «Прод-Транс» ОСОБА_11 №10 від 01 червня 2017 року про проведення 02 червня 2017 року інвентаризації відвантаженої продукції за період з 01 липня 2016 року по 01 квітня 2017 року, та створення робочої інвентаризаційної комісії у складі голови робочої інвентаризаційної комісії директора ОСОБА_11 , членів робочої інвентаризаційної комісії бухгалтерів ОСОБА_21 , ОСОБА_52 (т. 5 а. с. 25);

-акт інвентаризації ТОВ «Прод-Транс» №2 від 02 червня 2017 року з якого вбачається, що під час інвентаризації встановлено всього поставлено товарів на суму 963 658,74 гривень, в той час, як до каси підприємства внесено 0 гривень. Під час проведення звірок розрахунків з ФОП ОСОБА_13 було встановлено, що даний товар клієнт не замовляв та не отримував. Заступником директора керівником оптової бази ОСОБА_5 завдано матеріальний збиток ТОВ «Прод-Транс» на суму 963 658,74 гривень (т. 5 а. с. 26-70);

-висновок експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз №5894/5895-18 від 16 листопада 2018 року з якого вбачається, що документально підтверджується постачання ТОВ «Прод-Транс» товарно-матеріальних цінностей ФОП ОСОБА_13 за договором №687 від 09 липня 2015 року за період з липня 2016 року по березень 2017 року, включно, на загальну суму 953 351,14 гривень, згідно переліку видаткових накладних наведеному в постанові про призначення експертизи (т. 1 а. с. 41-50);

-висновок експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз №75/76-18 від 28 листопада 2018 року з якого вбачається, що нестача товарно-матеріальних цінностей, встановлена актом №1 від 14 квітня 2017 року на ТОВ «Прод-Транс» на суму 360 439,03 з ПДВ станом на 14 квітня 2017 року, підтверджується частково, а саме на суму 300 330,20 гривень (т. 1 а. с. 53-59);

-висновок комп`ютерно-технічної експертизи експерта ОСОБА_54 №23/4КТ-42 від 01 листопада 2023 року долучений до матеріалів кримінального провадження за клопотанням представників потерпілого ОСОБА_10 та ОСОБА_9

-видаткові накладні ДНП-012377, ДНП-012378, ДНП-012976, ДНП-012977, ДНП-012983, ДНП-012989, ДНП-013366, ДНП-013368, ДНП-013369, ДНП-013510, ДНП-013511, ДНП-013512, ДНП-013513, ДНП-013514, ДНП-013749, ДНП-013752, ДНП-013753, ДНП-013754, ДНП-013756, ДНП-014607, ДНП-014608, ДНП-014609, ДНП-014610, ДНП-014611, ДНП-014612, ДНП-014613, ДНП-014260, ДНП-014992, ДНП-014993, ДНП-014995, ДНП-015553, ДНП-015554, ДНП-015556, ДНП-015557, ДНП-015558, ДНП-015559, ДНП-015560, ДНП-015702, ДНП-015703, ДНП-015540, ДНП-015541, ДНП-015640, ДНП-015643, ДНП-015650, ДНП-015696, ДНП-015697, ДНП-015698, ДНП-015699, ДНП-015701, ДНП-016141, ДНП-016229, ДНП-016238, ДНП-016264, ДНП-016265, ДНП-016266, ДНП-016267, ДНП-016268, ДНП-016270, ДНП-016993, ДНП-016994, ДНП-016995, ДНП-016930, ДНП-016931, ДНП-016941, ДНП-016989, ДНП-016990, ДНП-016991, ДНП-016992, ДНП-017292, ДНП-017467, ДНП-017527, ДНП-017534, ДНП-017640, ДНП-017641, ДНП-017642, ДНП-017644, ДНП-017645, ДНП-017646, ДНП-017844, ДНП-017845, ДНП-017846, ДНП-017839, ДНП-017840, ДНП-017841, ДНП-017842, ДНП-017843, ДНП-018002, ДНП-018091, ДНП-018094, ДНП-018095, ДНП-018096, ДНП-018664, ДНП-018666, ДНП-018668, ДНП-019120, ДНП-019214, ДНП-019634, ДНП-019646, ДНП-019814, ДНП-020186, ДНП-020196, ДНП-020197, ДНП-020095, ДНП-020121, ДНП-020183, ДНП-020636, ДНП-021476, ДНП-021942, ДНП-022339, ДНП-022341, ДНП-022344, ДНП-022345, ДНП-022531, ДНП-022532, ДНП-022533, ДНП-022534, ДНП-022535, ДНП-022536, ДНП-022537, ДНП-022804, ДНП-022805, ДНП-022807, ДНП-022808, ДНП-022809, ДНП-022810, ДНП-022811, ДНП-022812, ДНП-022813, ДНП-022814, ДНП-022731, ДНП-023513, ДНП-023514, ДНП-023515, ДНП-023516, ДНП-023517, ДНП-023518, ДНП-023764, ДНП-024145, ДНП-024651, ДНП-024652, ДНП-024655, ДНП-024656, ДНП-025113, ДНП-025115, ДНП-025660, ДНП-000320, ДНП-000828, ДНП-001250, ДНП-002241, ДНП-002289, ДНП-002777, ДНП-002813, ДНП-003395, ДНП-003422, ДНП-003423, ДНП-003426, ДНП-003977, ДНП-004602, ДНП-005343, ДНП-005345, ДНП-005346, ДНП-005341, ДНП-005787, ДНП-005961, ДНП-006000, ДНП-006044, ДНП-006046, ДНП-006047, ДНП-006729, ДНП-006730, ДНП-006736, ДНП-006737, ДНП-006749, постачальником у яких зазначено ТОВ «Прод-Транс», одержувач ФОП ОСОБА_13 , адреса доставки: Покровський оптовий склад Заливний пров. 53А (т. 1 а. с. 166-180, 182-250; т. 2 а. с. 1-41, 44-96);

-оборотно-сальдові відомісті «Прод-Транс» із контрагентом « ОСОБА_13 ФОП» по рахунку 361 за липень 2016 травень 2017 року сформованою 13 серпня 2018 року з якої вбачається, що сальдо на кінець періоду складає 1 173 985,74 гривень (дебет) (т. 1 а. с. 125-128);

-маршрутні листи з назвою «Ходка», в яких зазначаються транспортний засіб, відомості про водія та експедитора, номера накладних, найменування торгівельних точок, направлення, адресу доставки, суму, масу, а також містять відомості щодо їх номеру, часу створення (редагування) та прізвища, ім`я особи, яка створила (редагувала) маршрутний лист. Частина маршрутних листів містять данні про те, що вони створені ОСОБА_14 , інша частина створені ОСОБА_55 . При цьому, маршрутні листи містять ідентичні відомості щодо усіх даних, окрім того, що створені ОСОБА_55 наприкінці переліку накладних містять додаткові відомості про накладні на ФОП ОСОБА_13 . Відомостями GPS даних щодо руху відповідних транспортних засобів за вказаними маршрутними листами з яких вбачається, що транспортні засоби у вказані дні взагалі не їздили до смт. Покровське (т. 2 а. с. 97-216, т. 5 а. с. 72-103);

-протоколом слідчого експерименту проведеного за участю ОСОБА_16 від 20 січня 2020 року, в ході якого останній показав, що працював експедитором на ТОВ «Прод-Транс» та за вказівкою ОСОБА_5 , який в 2016-2017 роках працював на посаді директора, здійснював доставку продукції: солодкої води, кока-коли, до фізичних осіб-підприємців, які мали торгівельні точки на території оптової бази за адресою: м. Дніпро, вул. Байкальська, 6 (т. 2 а. с. 282-283);

-постанова про утворення групи слідчих від 23.10.2017 року Начальника СВ Індустріального ВП ДВП ГУПН в Дніпропетровський області ОСОБА_56 без підпису (т. 4 а.п. 19);

-постанова про утворення групи прокурорів від 24.10.2017 року Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_57 без підпису (т. 4 а.п. 20);

-постанова про утворення групи слідчих від 23.10.2017 року Начальника СВ Індустріального ВП ДВП ГУПН в Дніпропетровський області ОСОБА_56 з підписом (т. 4 а.п. 90);

-постанова про утворення групи прокурорів від 24.10.2017 року Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_57 з підписом (т. 4 а.п. 91);

-відповідно до витягу з ЄРДР №0001179 від 04.05.2017 до СВ ДВП ГУНП в області надійшли матеріали від УЗЕ НПУ у Дніпропетровській області за зверненням директора ТОВ «Прод-Транс» ОСОБА_12 щодо привласнення товарно матеріальних цінностей посадовими особами вищезазначеного товариства на суму 360439,03 (т. 4 а.п. 88-89);

-протокол про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 28 січня 2020 року, де містяться зауваження адвоката ОСОБА_8 , що на момент ознайомлення шляхом фотографування: у провадженні у підшитому та пронумерованому стані в томі №1 на ст. 131,132 Постанова про створення групи слідчих від 23.10.2017 та Постанова про групи прокурорів від 24.10.2017, не містять підпис уповноважених осіб. В томі №2 на ст. 266 підшита кольорова ухвала (копія) слідчого судді від 28.08.2017 про тимчасовий доступ. В томі № 3 на ст. 620,700 підшити постанови про зміну групи слідчих від 13.12.2019 та постанова про зміну групи прокурорів від 27.01.2019 також не містять підпису уповноважених осіб. Речові докази не знаходяться в камері схову, стороні захисту не відкриті (т. 4 а.п. 97-100);

-протокол про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 02 липня 2021 року (т. 4 ст. 149-150).

Оцінивши та дослідивши в судовому засіданні всі зібрані по справі докази з точки зору допустимості, достовірності та належності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, здобутих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною першою статті 9 КПК України закріплено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Пунктами 1 і 2 частини 1 статті 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) і винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), необхідно оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (п. 53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20 вересня 2012 року), і таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність і точність (п. 86 рішення ЄСПЛ у справі Вєренцов проти України від 11 липня 2013 року).

Обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат і обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає (ч. 1 і ч. 2 ст. 92 КПК України).

За змістом ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У теоретичному аспекті «належна правова процедура» - це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя. До гарантій, які у своїй сукупності формують належну правову процедуру, відносяться право на судовий захист, право на ефективне розслідування; право на швидкий суд; право на публічний суд; право на неупереджений суд; право на суд неупереджених присяжних; право на змагальний процес; презумпція невинуватості; право не свідчити проти себе; право на допит в суді свідків обвинувачення; право на допомогу адвоката під час судового розгляду; право бути вислуханим; право не піддаватися двічі покаранню за один й той самий злочин; право на безпосередній процес; право на безперервний процес; право на оскарження.

Застосування належної правової процедури у кримінальному провадженні - це встановлені кримінальним процесуальним законодавством способи реалізації норм кримінального процесуального права, що забезпечують досягнення цілей правового регулювання кримінальних процесуальних відносин у сфері порядку досудового розслідування та судового розгляду. Воно означає не лише те, що всі дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону, адже в такому випадку це завдання розчиняється в приписах засади законності. Такі дії мають виникати із наявних повноважень і перебувати в адекватному співвідношенні з конкретним процесуальним завданням, яке виникає в певний момент досудового розслідування і судового розгляду кримінального провадження. Таке адекватне співвідношення приводить до принципу пропорційності.

Належна правова процедура має застосування як під час судового розгляду, так і на стадії досудового розслідування.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) права на справедливий суд.

Частиною 1 ст. 23 КПК України передбачено безпосередність дослідження доказів судом.

Всебічно дослідивши всі обставини даного кримінального провадження та оцінивши кожний зібраний під час досудового розслідування доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність доказів обвинувачення з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що їх не можна покласти в основу обвинувального вироку, оскільки частина із них здобута з грубим порушенням норм чинного законодавства, а інші - як самі по собі, так і у сукупності - прямо чи опосередковано не підтверджують існування обставин, про які зазначено в обвинувальних актах.

За змістом частин 1 - 3 ст. 214 КПК, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд погоджується з доводами сторони захисту в частині того, що відомості, які 04 травня 2017 року були внесені СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань про привласнення матеріальних цінностей посадовими особами ТОВ «Прод-Транс» на суму 360 439,03 гривень, за якими розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001179, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України та формулювання обвинувачення, предметом злочину якого є не товарно-матеріальні цінності, нестачу яких виявлено під час інвентаризації залишків продукції на складі від 14 квітня 2017 року, а грошові кошти від реалізації продукції ФОП ОСОБА_13 , виявлені під час звірки з контрагентом 31 травня 2017 року - є відмінними між собою та відрізняються, як за об`єктивними ознаками, способом вчинення таких діянь, предметом злочинних посягань, так і містять взагалі різні ознаки кримінальних правопорушень.

Відповідно до Акту звірки взаємних розрахунків станом на 31 травня 2017 року ТОВ "Прод-Транс" та ФОП " ОСОБА_13 " за період липень 2016 року травень 2017 року встановлено заборгованість на загальну суму 1 173 985,74 гривень.

Таким чином, цей факт очевидно можливо було виявити не раніше 31 травня 2017 року, тобто вже після внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001179 від 04 травня 2017 року.

Отже, внесення відомостей до ЄРДР відбулося раніше, ніж було складено акт звірки між ТОВ «Прод Транс» та ОСОБА_13 .

Відповідно до п. п. 8, 9 п. 2 розділу ІІ Положення про порядок ведення єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України №139 від 06 квітня 2016 року (в редакції від 06 квітня 2016 року та чинного на момент цих процесуальних дій), відомості про декілька вчинених кримінальних правопорушень, зазначених в одній заяві, повідомленні або виявлених безпосередньо прокурором, слідчим чи працівником іншого підрозділу, незалежно від часу їх учинення, наявності осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, вносяться до Реєстру за кожним правопорушенням окремо. На виявлене під час досудового розслідування кримінальне правопорушення в рамках одного кримінального провадження слідчий за Довідником 1 «Перелік інших джерел, з яких виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення» вносить до Реєстру інформацію про джерело, з якого виявлено кримінальне правопорушення, та відомості про кримінальне правопорушення. Кримінальному провадженню за цим правопорушенням присвоюється новий номер.

Відтак, незважаючи на те, що обставини про нестачу грошових коштів від реалізації продукції ФОП ОСОБА_13 виявлені пізніше, ніж до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про кримінальне правопорушення за № 0001179 від 04 травня 2017 року, відомості за цим фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань так і не були внесені, а матеріали кримінального провадження не містять відповідної заяви про вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Реєстратором ОСОБА_58 04 травня 2017 року на підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень внесено відомості за № 0001179 з фабулою: «До СВ ДВП ГУНП в області надійшли матеріали від УЗЕ НПУ у Дніпропетровській області за зверненням директора ТОВ «Прод-Транс» ОСОБА_12 щодо привласнення товарно-матеріальних цінностей посадовими особами вищезазначеного товариств на суму 360 439,03 гривень (ЖЄО №10160 від 04 травня 2017). Органом досудового розслідування зазначено Дніпровський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (т. 4 а. с. 16).

18 травня 2017 року старшим слідчим СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_59 на ім`я керівника Дніпровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_60 скеровано повідомлення про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001179 за ч. 4 ст. 191 КК України (т. 5 а. с. 104).

13 січня 2020 року постановою старшого слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_61 змінено правову кваліфікацію у кримінальному провадженні з ч. 4 ст. 191 КК України на ч. 5 ч. 191 КК України, про що внесено зміни до Єдиного реєстру досудових розслідувань (т. 4 а. с. 24).

Згідно із ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Пунктом 3 частини 1 статті 477 КПК України (в редакції, яка діяла на час початку досудового розслідування), передбачено, що кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, статтею 191 (привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем, крім вчиненого організованою групою, або шкода від якого завдана державним інтересам).

Таким чином, протягом проміжку часу з 31 травня 2017 року (момент, коли потерпілому стало відомо про нестачу грошових коштів від реалізації продукції ФОП ОСОБА_13 під час складання Акту звірки взаємних розрахунків станом на 31 травня 2017 року між ТОВ "Прод-Транс" та ФОП " ОСОБА_13 ") та до набрання чинності Законом України № 2227-VIII від 06 грудня 2017 року, кримінальне провадження за ст. 191 КК (привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем, крім вчиненого організованою групою, або шкода від якого завдана державним інтересам) могло бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі відповідної заяви потерпілого.

У єдиній наявній у матеріалах справи заяві директора ТОВ «Прод-Транс» ОСОБА_12 від 26 квітня 2017 року йдеться про те, що на Дніпровській філії його підприємства було проведено інвентаризацію залишків продукції на складі, в ході якої виявлено нестачу в сумі 360 439,03 гривень та він просить прийняти міри з приводу розкрадання майна (продукції) ТОВ «Прод-Транс» до матеріально-відповідальної особи підприємства ОСОБА_5 , оскільки він своїми діями спричинив вищевказані збитки (т.1 а.с.1)

Разом з цим, ані ОСОБА_12 , ані ОСОБА_11 із заявами про визнання їх представниками потерпілої юридичної особи ТОВ «Прод-Транс» не звертались та документи, які б підтверджували їх повноваження на виконання вимог ч. 3 ст. 58 КПК - не надавали і лише, 13 січня 2020 року адвокатом ОСОБА_9 було подано заяву про залучення в якості представника потерпілого у кримінальному проваджені № 0001179, про що була винесена постанова старшим слідчим СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_62 від 13 січня 2020 року.

Таким чином, дане кримінальне провадження № 0001179 у формі приватного обвинувачення, було розпочате без заяви потерпілого про вчинення щодо юридичної особи ТОВ «Прод-Транс» кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а тому підстави для початку досудового розслідування були відсутні.

Посилання сторони обвинувачення на постанову ВП ВС Суду від 03.07.2019 у справі № 288/1158/16-к, оскільки вже під час судового розгляду кримінального провадження відбулась перекваліфікація на справу публічного обвинувачення, є безпідставним, з огляду на те, що зазначений висновок стосувався ситуації перекваліфікації судом кримінального правопорушення, яке відноситься до публічного обвинувачення, й досудове розслідування у якому здійснювалося у формі публічного обвинувачення, на кримінальне правопорушення, досудове розслідування у якому здійснюється у формі приватного обвинувачення, тоді як кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 одразу розпочиналось як кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення, що залишилось без належної оцінки й аналізу з боку апеляційного суду.

Сам обвинувачений ОСОБА_5 не був керівником окремого структурного підрозділу, оскільки підрозділ № 7 (база «Дніпропетровськ») не зареєстрований в установленому законом порядку, як окремий структурний підрозділ ТОВ «Прод-транс».

Згідно з ст. 95 Цивільного кодексу України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій.

Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи.

Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Згідно ст. 64 Господарського кодексу України, підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону.

Відповідно до ст. 9 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» із змінами та доповненнями в ЄДР містяться відомості щодо юридичної особи, зокрема, дані про відокремлені підрозділи юридичної особи.

Відомості з ЄДР, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Таким чином, відокремлений підрозділ - це підрозділ юридичної особи, що знаходиться поза її місцезнаходженням, здійснює всі або частину її функцій, виконує роботи або операції, надає послуги від імені юридичної особи, або здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи.

Відокремлений підрозділ не є юридичною особою. Такий підрозділ наділяється майном юридичної особи, що його створила, і діє на підставі затвердженого нею положення. Керівники відокремлених підрозділів призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону. Відомості про відокремлені підрозділи юридичних осіб містяться в ЄДР.

В матеріалах кримінального провадження відсутній витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, відсутнє положення про підрозділ № 7 (база «Дніпропетровськ»), а також відомості про передане будь-яке майно від юридичної особи ТОВ «Прод-Транс» вказаному підрозділу.

Відповідно до наказу (розпорядження) № 10-ОС від 03.03.2014 та посадової інструкції ОСОБА_5 прийнятий на посаду заступника директора ТОВ Прод-Транс та являється лише одним із керівників Товариства відповідно до штатного розкладу (керівник оптової бази), що не може ототожнюватись з поняттям «керівник відокремленого структурного підрозділу», оскільки не має жодного розпорядчого документу, який би наділяв його функціями самостійного керівника, а відомості про те, що ТОВ "Прод-Транс" має відокремлений структурний підрозділ відсутні.

В обвинувальному акті за ч. 5 ст. 191 КК України, викладені відомості про те, що ОСОБА_5 , використовуючи свої організаційно-розпорядчі функції та зловживаючи своїм службовим становищем, надавав вказівки експедиторам ТОВ «Прод-Транс» на поставку цих товарів на адресу третіх осіб, які не мали на нього права, в результаті чого товарно-матеріальні цінності ТОВ «Прод-Транс» вивезені за територію складського приміщення підрозділу № 7 (база «Дніпропетровськ») ТОВ «Прод-Транс», яке розташовано за адресою: м. Дніпро, вул. Олександра Оцупа, 1М, тим самим ОСОБА_5 завершив привласнення майна ТОВ «Прод-Транс».

Верховний Суд у своїй постанові по справі №132/3441/20 (провадження №51-7706 км 23) від 24 жовтня 2024 року звернув увагу на те, що предметом привласнення та розтрати є лише те чуже майно, яке було ввірене винній особі чи перебувало в її законному віданні, тобто таке майно, що було в неї на законних підставах і стосовно якого вона здійснювала повноваження щодо розпорядження, управління, доставки використання, зберігання тощо. Для вирішення питання про наявність чи відсутність у діях особи складу злочину, передбаченого ст. 191 КК України, суду необхідно з використанням наданих законом процесуальних можливостей та урахуванням положень статей 91, 94 КПК України ретельно перевірити правильність юридичної оцінки її дій та з огляду на зібрані у кримінальному провадженні докази з`ясувати, чи ввірялися цій особі будь-які кошти, які потім були нею привласнені.

Проте, акт приймання-передачі або будь - який інший документ про передачу ОСОБА_5 конкретних товарно-матеріальних цінностей на відповідальне зберігання, або ж опис майна, ввіреного ОСОБА_5 , що перебувало у його відданні - в матеріалах кримінального провадження відсутній.

Крім того, Верховний Суд у своїй постанові по справі №461/2922/20 (провадження №51-4196км24) від 27 лютого 2025 року звернув увагу на те, що обов`язковими суб`єктивними ознаками привласнення та розтрати майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем є корисливий мотив - спонукання до незаконного збагачення за рахунок чужого майна, і корислива мета - збагатитися самому або незаконно збагатити інших осіб, у долі яких зацікавлений винний.

В обвинувальному акті за ч. 5 ст. 191 КК України також викладені відомості про те, що ОСОБА_5 , знаходячись на своєму робочому місці в приміщенні підрозділу № 7 (база «Дніпропетровськ») ТОВ «Прод-Транс», що розташовано за адресою: м. Дніпро, вул. Олександра Оцупа, 1М, будучи службовою особою, використовуючи свої організаційно-розпорядчі функції та зловживаючи своїм службовим становищем, з метою незаконного привласнення майна ТОВ «Прод-Транс», усупереч інтересам ТОВ «Прод-Транс», маючи доступ до програми бухгалтерського та складського обліку «1-С», використовуючи власний логін і пароль, сформував фіктивні заявки на поставку товару на адресу клієнта ТОВ «Прод-Транс» ФОП ОСОБА_13 , за якими були створені видаткові накладні.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження, відомості про те, що ОСОБА_5 дійсно мав можливість використовуючи власний логін і пароль до програми бухгалтерського та складського обліку «1-С» сформувати фіктивні заявки на поставку товару на адресу клієнта ТОВ «Прод-Транс» - ФОП ОСОБА_13 не знайшли свого підтвердження, оскільки допитані в ході судового розгляду свідки акцентували увагу саме на тому, що відповідні заявки міг створювати лише торгівельний представник компанії «Кока-Кола», які тільки після цього надходили на електронну пошту ОСОБА_5 та переносились у програму «1-С».

Колегія суддів також вважає помилковими та такими, що не відповідають дійсності відомості про укладений 3 березня 2011 року між ТОВ «Прод-Транс» та ОСОБА_5 договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, оскільки досліджуючи матеріали кримінального провадження, такий договір було укладено значно пізніше, а саме 03 березня 2014 року (т. 1 а. с. 5, т. 5 а. с. 15);

Надаючи оцінку доводам сторони захисту стосовно походження документів під назвою «ходка», які містяться в матеріалах кримінального провадження (т. 2 а. с. 97-216, т. 5 а. с. 72-103), суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що вказані документи фактично є маршрутними листами від 07 вересня 2016 року (транспортний засіб MAN із номерами 5276), 15 листопада 2016 року (транспортні засоби Mercedes із реєстраційними номерами 9466 та 8765), 18 листопада 2016 року (транспортні засоби MAN із реєстраційними номерами 0845 та 5276), від 25 листопада 2016 року (транспортний засіб MAN із реєстраційним номером 5276), які були долучені до матеріалів кримінального провадження за клопотанням директора ТОВ «Прод-Транс» ОСОБА_11 від 18 вересня 2018 року.

Вказані маршрутні листі під назвою «ходка», як і оборотно-сальдові відомості із контрагентом « ОСОБА_13 ФОП» по рахунку 361 за липень 2016 травень 2017 року в порушення ч. 2 ст. 290 КПК України не були відкриті стороні захисту разом з іншими матеріалами, що підтверджується протоколом про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 28 січня 2020 року.

Згідно із ч. 12 ст. 290 КПК України, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Таким чином, відомості, що містяться у вказаних документах не можуть бути використані, як докази.

Суд приймає доводи сторони захисту щодо неналежності доказу у вигляді висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз №75/76-18 від 28 листопада 2018 року з огляду на те, що в ході експертного дослідження експертом брались до уваги прибуткові та видаткові накладні ТОВ «Прод-Транс» за період, який не відноситься до інкримінованого ОСОБА_5 періоду, а саме за період з 01 квітня 2017 року по 14 квітня 2017 року.

Відповідно до п. 4.14 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08 жовтня 1998 року (в редакції від 23 травня 2017 року), у вступній частині висновку експерта зазначаються, зокрема, перелік об`єктів, що підлягають дослідженню, та зразків (у разі надходження); відомості про надані матеріали справи (у тому числі вид (назва) матеріалів (документів) та кількість аркушів).

Всупереч цьому, у висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз № 5894/5895-18 від 16 листопада 2018 року не зазначено на скількох аркушах розміщені надані видаткові накладні ТОВ «Прод-Транс» підтверджуючі постачання товару ФОП ОСОБА_13 , оборотно-сальдові відомості ТОВ «Прод-Транс» по рахунку 361 «Розрахунки з покупцями та замовниками». Не конкретизовано які саме касові документи та «інші документи» надійшли на експертизу та на скількох аркушах вони розміщені.

В дослідницькій частині вказаного висновку зазначено, що накладні підписані директором ОСОБА_5 та мають відмітку про готівковий розрахунок, однак питання про належність підпису у відповідних накладних ОСОБА_5 не було предметом експертного дослідження, почеркознавча експертиза не проводилась, а сам обвинувачений ОСОБА_5 заперечував факт того, що на вказаних накладних міститься його підпис.

Таким чином, доказ у вигляді висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз №5894/5895-18 від 16 листопада 2018 року також є недопустимим за доктриною «плодів отруйного дерева», оскільки в його підґрунтя покладено оборотно-сальдові відомості ТОВ «Прод-Транс» по рахунку 361 «Розрахунки з покупцями та замовниками», які в свою чергу в порушення ч. 2 ст. 290 КПК не були відкриті стороні захисту та не можуть бути допущені як докази.

Окрім цього, проведення вказаної експертизи з приводу нестачі грошових коштів від реалізації продукції ФОП ОСОБА_13 було призначено постановою Дніпровської місцевої прокуратури № 1 від 08 вересня 2018 року, на виконання якої і було отримано висновок експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз №5894/5895-18 від 16 листопада 2018 року, однак на момент її призначення відповідної заяви потерпілого з приводу розтрати чи привласнення майна для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України (як того вимагав п. 3 ч. 1 ст. 477 КПК України в редакції, яка діяла на час початку досудового розслідування) не було, оскільки, як зазначалось вище, лише 13 січня 2020 року адвокатом ОСОБА_9 було подано заяву про залучення його в якості представника потерпілого у кримінальному проваджені № 0001179, про що була винесена постанова старшим слідчим СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_62 від 13 січня 2020 року.

Також, в матеріалах кримінального провадження відсутня постанова слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_63 від 04 січня 2018 року про призначення вказаної судово-економічної експертизи.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту з приводу того, що в матеріалах кримінального провадження містяться дані про те, що відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного державного реєстру розслідувань 04 травня 2017 року слідчим Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_58 , а в матеріалах кримінального провадження відсутні процесуальні рішення прокурора, які б свідчили про визначення підслідності кримінального провадження за Індустріальним ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, колегія суддів виходить з наступного.

Так, з витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню №0001179 вбачається, що відомості про кримінальне провадження були внесені до реєстру 04 травня 2017 року реєстратором ОСОБА_58 , орган досудового розслідування Дніпровський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за фабулою: «До СВ ДВП ГУНП в області надійшли матеріали від УЗЕ НПУ у Дніпропетровській області за зверненням директора ТОВ «Прод-Транс» ОСОБА_12 щодо привласнення товарно-матеріальних цінностей посадовими особами вищезазначеного товариства на суму 360 439,03 гривень (ЖЄО №10160від 04.05.2017)». Правова кваліфікація ч. 4 ст. 191 КК України.

До витягу з ЄРДР було внесено зміни, а саме реєстратором ОСОБА_64 зазначено інший орган досудового розслідування Індустріальне відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровські області, а також зазначені відомості про слідчих: ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , та прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_70 . Правова кваліфікація ч. 5 ст. 191 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Прокурором було долучено постанову прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_71 від 18 жовтня 2017 року, якою визначено місце проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0001179 за СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області. В постанові зазначено, що визначення місця проведення досудового розслідування зумовлюється тим, що місцем вчинення кримінального правопорушення є м. Дніпро, вул. Олександра Оцупи, 1-М, яка знаходиться на території Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Разом з тим, долучена постанова прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_71 від 18 жовтня 2017 року, якою визначено місце проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0001179 за СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, в порушення ч. 2 ст. 290 КПК України не була відкрита стороні захисту разом з іншими матеріалами, про що свідчить протокол про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 28 січня 2020 року, в якому міститься реєстр матеріалів досудового розслідування, що надавались ОСОБА_5 , де в свою чергу відсутні відомості про вказану постанову про визначення підслідності (т. 4 а. с. 97-100).

Колегія суддів звертає увагу на той факт, що Дніпровський апеляційний суд у своїй ухвалі від 13 березня 2020 року при вирішенні питання про направлення вказаного кримінального провадження до Самарського районного суду міста Дніпропетровська (т.3 а.с.106-107) звернув увагу на те, що інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення за ч. 5 ст. 191 КК України було вчинене обвинуваченим за адресою: вул. Олександра Оцупа, 1-М, що знаходиться на території Самарського району м. Дніпра.

Таким чином, при визначенні місця проведення досудового розслідування було допущено порушення вимог КПК, оскільки місце вчинення кримінального правопорушення знаходиться у Самарському районі міста Дніпра.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верхового Суду у своїй постанові №640/5023/19 (провадження №51-2917 кмо 20) від 24 травня 2021 року звернула увагу на те, що докази мають бути отримані тільки уповноваженими на це особами (органами); способами і засобами, які призначені для одержання певних доказів; у процесі отримання доказів мають бути дотримані вимоги закону, що визначають порядок проведення конкретних дій, їхню послідовність, склад учасників; докази мають бути закріплені належним чином. У постанові викладено висновок, зокрема, про те, що постанова про доручення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування, її обґрунтування та вмотивування має бути предметом дослідження суду в кожному кримінальному провадженні, яка здійснюється з урахуванням його конкретних обставин. Результати такого дослідження утворюють підстави для подальшої оцінки отриманих у результаті проведеного досудового розслідування доказів з точки зору допустимості. Наслідком недотримання належної правової процедури як складового елементу принципу верховенства права є визнання доказів, одержаних в ході досудового розслідування недопустимими на підставі ст. 86, п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК як таких, що зібрані (отримані) неуповноваженими особами (органом) у конкретному кримінальному провадженні, з порушенням установленого законом порядку.

На час надання слідчим доступу ОСОБА_5 до матеріалів досудового розслідування, в матеріалах кримінального провадження містились постанови про утворення групи слідчих начальника СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_56 від 23 жовтня 2017 року та про утворення групи прокурорів керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_72 від 24 жовтня 2017 року, які не містили підписів відповідних уповноважених осіб (т. 4 а. с. 19, 20), на що звертала увагу суду сторона захисту.

Тільки під час судового розгляду даного кримінального провадження, прокурор в судовому засіданні надав відповідні постанови вже з підписами уповноважених осіб (т. 4 а. с. 90, 91), але це не спростовує доводи сторони захисту про те, що фактично вони були відсутні під час відкриття матеріалів кримінального провадження, про що стороною захисту було зроблено відповідне письмове зауваження у протоколі про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 28 січня 2020 року (т. 4 а. с. 26-29, 97-100).

Надання вказаних постанов тільки під час судового розгляду кримінального провадження, за умов їх не відкриття стороні захисту, в порядку визначеному ст. 290 КПК України, про що остання зазначала у відповідних письмових зауваженнях у протоколі про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 28 січня 2020 року (т. 4 а. с. 26-29, 97-100) та в подальшому і в судових засіданнях, не може бути наслідком усунення встановлених порушень, оскільки на час проведення слідчих та процесуальних дій у цьому кримінальному провадженні такі підписи були відсутні в цих постановах, а відповідно процесуальні рішення про створення групи слідчих та прокурорів не можна вважати прийнятими на час їх здійснення на стадії досудового розслідування .

Дана процесуальна ситуація неодноразово була предметом судового розгляду судом касаційної інстанції і з цього питання була однозначна судова практика.

Так, Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в контексті застосування приписів ст. 110 КПК виходить з того, що зміст і значення процесуального рішення у формі постанови визначає не виключно його назва, а зміст, структура і обсяг викладеної у процесуальному рішенні інформації про визначення групи слідчих у кримінальному провадженні з огляду на приписи зазначеної статті кримінального процесуального закону. Процесуальне рішення керівника відповідного органу досудового розслідування про визначення групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування, старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, має відповідати вимогам ст. 110 КПК. При цьому, враховуючи вимоги ч. 6 вказаної статті, таке рішення повинно бути виготовлене на офіційному бланку та підписане службовою особою, яка його прийняла. Витяг з ЄРДР не може замінити процесуального рішення про визначення групи слідчих у кримінальному провадженні постанова по справі №724/86/20 (провадження № 51-1353кмо21) від 04 жовтня 2021 року.

У висновках до вказаної постанови зазначено, що за приписами статей 39, 110, ч. 1 ст. 214 КПК рішення про призначення (визначення) групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування, визначення старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, обов`язково приймається у формі, яка повинна відповідати визначеним кримінальним процесуальним законом вимогам до процесуального рішення у формі постанови. Відсутність такого процесуального рішення в матеріалах кримінального провадження обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані неуповноваженою на те особою.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своїй постанові по справі № 754/7061/15 (провадження №51-4584 кмо 18) від 22 лютого 2021 року дійшла висновку, що за змістом статей 36, 37, 110 КПК рішення про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, обов`язково повинно прийматись у формі постанови, яка має міститись у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень. Така постанова має відповідати передбаченим КПК вимогам до процесуального рішення в формі постанови, у том числі, бути підписаною службовою особою, яка її прийняла. Відсутність зазначеної постанови в матеріалах досудового розслідування або її не підписання керівником відповідного органу прокуратури обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень.

У вказаній правовій позиції також звертається увага на те, що постанови, які не містять підпису службової особи, яка її прийняла не може породжувати відповідних правових наслідків, зокрема, і повідомлення особі про підозру. Особі висунуто обвинувачення без повідомлення про підозру, тобто без дотримання встановленої кримінальним процесуальним законом процедури та за відсутності належних даних про повноваження прокурора, а тому докази у кримінальному провадженні, визнано недопустимими.

За змістом статей 86, 87 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом, невід`ємною складовою якого є здійснення процесуальних дій уповноваженою на те особою в конкретному кримінальному провадженні. Збирання доказів неуповноваженою особою є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону в аспекті застосування приписів статей 412 КПК України.

В цій же постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду по справі № 754/7061/15 (провадження №51-4584 кмо 18) від 22 лютого 2021 року, окрім іншого ВС зазначив, що суд апеляційної інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що ОСОБА_10 висунуто обвинувачення без повідомлення про підозру, тобто без дотримання встановленої кримінальним процесуальним законом процедури та за відсутності належних даних про повноваження прокурора, який затвердив обвинувальний акт, а тому докази у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0004960 від 30 квітня 2015 року, визнано недопустимими.

Верховний Суд у своїй постанові по справі № 455/844/16-к (провадження 51-3583км23) від 17 жовтня 2023 року звернув увагу на те, що при вирішенні питання щодо допустимості фактичних даних, отриманих з порушенням процесуального закону, суд в кожному конкретному випадку має встановити: чи спричинило це порушення появу обґрунтованих сумнівів у достовірності фактичних даних, отриманих в результаті проведення процесуальної дії; чи можливо усунути такі сумніви за допомогою інших доказів чи додаткових процесуальних засобів доказування. У цьому випадку докази, отримані з порушеннями КПК України, можуть бути використані судом як допустимі лише у разі, якщо: ці порушення не є істотними, тобто не могли вплинути та не впливають на достовірність отриманих фактичних даних; порушення є суттєвими (такими, що породжують сумніви у достовірності доказів), втім такі сумніви можуть бути усунуті іншими зібраними допустимими доказами. У разі встановлення порушення, що породжує сумніви в достовірності отриманих фактичних даних, які неможливо усунути на основі інших доказів чи за допомогою проведення додаткових процесуальних дій, суд має визнати такий доказ недопустимим. Суд здійснює встановлення достовірності доказу шляхом дослідження та аналізу його змісту, перевірки та співставлення з іншими доказами на предмет об`єктивного взаємозв`язку та взаємоузгодження.

Згідно до частини 5 статті 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Доктрина «плодів отруйного дерева» сформульована ЄСПЛ у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України», «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України».

Так, у рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» ЄСПЛ зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від їх доказової сили та того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

У рішеннях по справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» ЄСПЛ застосував різновид доктрини «плодів отруйного дерева», а саме: коли визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і ті докази, які не були б отримані, якби не було отримано перших. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.

Аналогічна позиція є сталою і у судовій практиці Верховного Суду (див.: постанова Великої Палати Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 1-27/10).

Суд також приймає до уваги позицію викладену і в постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 5 листопада 2019 року (справа № 344/11299/15-к, провадження № 51-1009км19), відповідно до якої - якщо "базові докази" отримані з грубим порушенням порядку, встановленому КПК і правильно визнані судом першої інстанції недопустимими, то всі інші докази, які є похідними від них, є також недопустимими.

Враховуючи зазначені правові висновки Верховного Суду, а також встановлені під час розгляду кримінального провадження вказані вище порушення норм КПК України та за умов відсутності на час проведення досудового розслідування підписаних постанов про утворення групи слідчих від 23 жовтня 2017 року та про утворення групи прокурорів від 24 жовтня 2017 року, колегія суддів погоджується з доводами сторони захисту стосовно недопустимості усіх доказів у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , зібраних на стадії досудового розслідування.

В рішенні по справі «Гефген проти Німеччини» Європейський суд з прав людини для описання доказів, отриманих із порушенням встановленого порядку, сформував доктрину «плодів отруєного дерева», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.

У рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

Крім того, матеріали кримінального провадження також не містять допустимих доказів на підтвердження обставин викладених у обвинувальному акті за ч. 5 ст. 191 КК України щодо використанням ОСОБА_5 своїх організаційно-розпорядчих функцій та зловживання службовим становищем, з метою незаконного привласнення майна ТОВ «Прод-Транс».

Жоден із свідків вказані обставини не підтвердив, з показів останніх неможливо дійти висновку щодо наявності в діях ОСОБА_5 умислу на вчинення умисного злочину проти власності, а зникнення майна зі слів водіїв та експедиторів пояснюється тим, що вони за вказівкою ОСОБА_5 відвозили продукцію підприємства на територію ринку «Байкальський», розташованому на вулиці Байкальська в м. Дніпрі.

З формулювання обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 367 КК України вбачається, що неналежне виконання ОСОБА_5 своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них полягало, зокрема, у неналежному виконанні обов`язків щодо контролю роботи каси підприємства в частині надходження грошових коштів за проданий товар.

Формулювання статті 367 КК України має бланкетний характер, де зміст об`єктивної сторони може бути встановлено лише з інших актів законодавства та відомчих актів, що визначають службові повноваження відповідної особи.

Об`єктивна сторона ст. 367 КК України може бути виведена лише з вимог законодавства, яке регулює відповідну сферу діяльності та/або посадової інструкції, положення про структурний підрозділ підприємства, статут підприємства тощо, а тому для визначення елементів складу службової недбалості, слід встановити, чи мали місце інкриміновані обвинуваченому дії або бездіяльність порушення законодавства та посадових інструкцій.

Так, з дослідженого договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, укладеного між ТОВ «Прод Транс» та ОСОБА_5 вбачається, що працівник, який займає посаду заступника директора (керівника оптової бази) чи виконує роботу, безпосередньо зв`язану з перевезенням та збереженням матеріальних цінностей приймає на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження довірених йому Підприємством матеріальних цінностей.

Разом з цим, в матеріалах справи відсутній акт приймання-передачі або будь який інший документ про передачу ОСОБА_5 конкретних товарно-матеріальних цінностей на відповідальне зберігання, або ж опис майна, ввіреного ОСОБА_5 , що перебувало у його відданні.

Згідно з посадовою інструкцією ОСОБА_5 , яка була досліджена судом, останній здійснює загальне керівництво оптовою базою та він не мав обов`язку здійснювати облік товарно-матеріальних цінностей (т. 1 а. с. 6-7; т. 5 а. с. 16-18).

Крім того, пунктом 4 Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, укладеного з ОСОБА_5 , останній не несе відповідальності за збиток, який заподіяний не по його провині (т. 1 а.с. 5).

Щодо зазначеного в обвинувальному акті за ч. 2 ст. 367 КК України неналежного обліку та переміщення товарно-матеріальних цінностей від ТОВ «Прод Транс» до ФОП « ОСОБА_73 », колегія суддів звертає увагу на те, що згідно дослідженої в судовому засіданні посадової інструкції бухгалтера, саме він веде облік товарів по постачальникам і покупцям, готує відповідну інформацію, складає бухгалтерську звітність і подає до центральної бухгалтерії звіт: розрахунки з покупцями, рух товару у торгівлі, реалізація товару у безготівковому розрахунку, реалізація товару по касовому апарату (т.1 а.с.13-14).

Таким чином, обліком товарно-матеріальних цінностей, відповідно до своїх посадових обов`язків, займались інші працівники підприємства, зокрема бухгалтера, які на кінець місяця складають акти звірки з покупцями і звіт за місяць електронно-контрольному касовому апарату, обраховують залишок товару на складі (в грошовому еквіваленті).

Розділом 2 посадової інструкції бухгалтера підприємства прямо передбачено, що бухгалтер надає до центральної бухгалтерії звіт про розрахунки з покупцями та робить звірки по покупцям.

Разом з тим, надаючи оцінку Акту звірки взаємних розрахунків станом на 31 травня 2017 року між ТОВ "Прод-Транс" та ФОП " ОСОБА_13 " за період липень 2016 року травень 2017 року, яким за даними органу досудового розслідування було встановлено заборгованість на загальну суму 1 173 985,74 гривень, колегія суддів не може вважати його належним доказом, оскільки допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , ознайомившись з ним, підтвердила, що на вказаному акті звірки стоїть не її підпис, вона його не підписувала, отже не відомо, який же товар вона замовляла та який товар вона отримала, а тому викладені в акті відомості не можуть бути використані, як об`єктивні дані для підтвердження існування її заборгованості перед ТОВ «Прод Транс» і як наслідок підтверджувати вину обвинуваченого.

Щодо зазначеного в обвинувальному акті за ч. 2 ст. 367 КК України факту підміни та неналежного виконання обов`язків інших посадових осіб підприємства, зокрема щодо внесення відомостей бухгалтерського обліку про формування видаткових накладних з боку ОСОБА_5 , колегія суддів акцентує ще раз увагу на тому, що у розділі ІІ посадової інструкції бухгалтера оптової бази ТОВ «Прод-Транс» (т. 1 а. с. 13-14) зазначено, що саме бухгалтер виконує роботу з ведення операцій на електронно-контрольному касовому апараті, веде касову книгу, книгу обліку розрахункових операцій, книгу обліку придбання товару, книгу обліку продажу товару, журнал реєстрації видаткових касових документів, журнал ведення операцій по електронно-контрольному касовому апарату; здійснює операції, пов`язані з прийманням та видання готівкових коштів.

Заступник директора (керівник оптової бази) відповідно до посадової інструкції зобов`язаний виконувати такі обов`язки тільки у випадку тимчасової відсутності відповідної посадової особи оптової бази, дотримуючись вимог, визначених у посадових інструкціях, в даному випадку у посадовій інструкції бухгалтера оптової бази.

Проте, будь-яких об`єктивних даних щодо тимчасової відсутності бухгалтера оптової бази, у зв`язку з чим на ОСОБА_5 мав би бути покладений обов`язок виконувати посадові обов`язки бухгалтера - матеріали кримінального провадження не містять.

Так само не можна стверджувати і про неналежний контроль за оформленням документів первинного бухгалтерського обліку - видаткових накладних з боку обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки у розділі 2 посадової інструкції бухгалтера підприємства зазначено, що обов`язки щодо оформленням документів первинного бухгалтерського обліку покладались на бухгалтерів (т. 1 а.с. 13 -14), а не на заступника директора (керівника оптової бази) відповідно до його посадової інструкції, а сам обвинувачений ОСОБА_5 заперечував про наявність його підпису у видаткових накладних, проте прокурор не надав докази, які б підтвердили ці обставини, зокрема висновок почеркознавчої експертизи в рамках даного кримінального провадження не складався.

Що стосується неналежного виконання обов`язків з боку ОСОБА_5 щодо контролю роботи каси підприємства в частині надходження грошових коштів за проданий товар, що призвело до заподіяння збитків підприємству, то ці обов`язки також прямо передбачені розділом 2 посадової інструкції бухгалтера підприємства, відповідно до якого, бухгалтер підприємства здійснює операції, пов`язані з прийманням готівки, веде касову книгу, книгу обліку розрахункових операцій.

Не можна також погодитись з наявністю ознак несумлінного ставлення до посадових обов`язків, що призвело до зникнення товару з боку обвинуваченого, оскільки у формулюванні обвинувачення за ч. 2 ст. 367 КК України не наведені посилання на конкретні пункти посадової інструкції ОСОБА_5 , наслідком порушення яких стало спричинення тяжких наслідків інтересам юридичних осіб.

Приходячи до такого висновку, колегія суддів також враховує покази допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_16 , який підтвердив, що інвентаризація складу проводилась регулярно, близько одного разу на два тижні та її проводив завідувач складом, а свідок ОСОБА_47 стверджував, що загалом інвентаризації проводились один раз на три місяці чи один раз на пів року.

Свідок ОСОБА_19 пояснювала, що вищому керівництву з Києва про вказані обставини ніхто не повідомляв, на підприємстві регулярно відбувались перевірки, проте вони нічого ніколи не виявляли.

Свідок ОСОБА_13 стверджувала також про те, що фактичної заборгованості перед ТОВ «Прод-Транс» чи будь-яких проблем у співпраці із ними ніколи не виникало, а Акт звірки взаємних розрахунків станом на 31 травня 2017 року між ТОВ "Прод-Транс" та ФОП " ОСОБА_13 " за період липень 2016 року травень 2017 року, вона не підписувала.

Покази вказаних свідків узгоджуються і з показами самого обвинуваченого ОСОБА_5 , який також наголошував про те, що на підприємстві регулярно відбувалась інвентаризація та звірки, проте виявлення нестачі товару ніколи не було. Звірку підписував центральний офіс, а за наслідками кожної інвентаризації друкувався відповідний акт.

Сукупний аналіз показів вказаних свідків та обвинуваченого, переконує колегію суддів у тому, що на оптовій базі у м. Дніпро, де заступником директора ТОВ «Прод Транс» працював ОСОБА_5 , інвентаризація та перевірки проводились регулярно, і на протязі декількох років жодних нестач товару або його розкрадання чи привласнення з боку працівників не було встановлено, що свідчить про спростування версії обвинувачення та представників потерпілого щодо наявності ознак несумлінного ставлення до посадових обов`язків з боку заступника директора ТОВ «Прод Транс» ОСОБА_5 , за умов відсутні посилань на конкретні пункти його посадової інструкції, які останній міг порушити, а отже така неконкретність та суперечливість формулювання обвинувачення свідчить про відсутність в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Покази частини свідків хоч і вказують на те, що ОСОБА_5 будучі керівником за усним розпорядженням визначав товар і торгівельну точку на яку його слід доставити експедиторам та водіям, а також міг самостійно взяти від експедитора отримані з торгівельної точки грошові кошти, однак останні не містять будь-яких конкретних даних щодо ймовірної суми завданих такими діями збитків ТОВ «Прод-Транс» саме з боку ОСОБА_5 у спосіб, зазначений в обвинувальному акті, оскільки в ході судового розгляду ці ж свідки акцентували увагу і на тому, що відповідні заявки міг створювати лише торгівельний представник компанії «Кока-Кола», і лише тільки після цього вони надходили на електронну пошту ОСОБА_5 та переносились у програму «1-С».

Надаючи оцінку висновку комп`ютерно-технічної експертизи експерта ОСОБА_54 №23/4КТ-42 від 01 листопада 2023 року долученому до матеріалів кримінального провадження за клопотанням представників потерпілого ОСОБА_10 та ОСОБА_9 колегія суддів звертає увагу на те, що вказана експертиза проведена шляхом дослідження інформаційної інфраструктури ТОВ «Прод-Транс», а саме віддаленого ресурсу з інформацією, яка розмішена у базах даних до програмного забезпечення «1С».

Водночас із цим, програма бухгалтерського та складського обліку «1-С» не була предметом дослідження, в порядку встановленому КПК України вона не отримувалась, не вилучалась та не долучалась до матеріалів кримінального провадження, а також не визнавалась речовим доказом у кримінальному провадженні, що виключає можливість визнання висновку комп`ютерно-технічної експертизи експерта ОСОБА_54 №23/4КТ-42 від 01 листопада 2023 року допустимим доказом.

Стороною обвинувачення не доведено, що саме неналежне виконання ОСОБА_5 своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них в період часу з 08 липня 2016 року по 24 березня 2017 року призвело до зникнення товарно-матеріальних цінностей, відповідно до видаткових накладних та завдало збитки ТОВ «Прод-Транс» на загальну суму 794 476,27 гривень.

У справах «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

З урахуванням критерію безстороннього та неупередженого аналізу наданих стороною обвинувачення доказів у вигляді: наказу (розпорядження) ТОВ «Прод-Транс» про прийняття на роботу №10-ОС- від 03 березня 2014 року, договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність укладений між ТОВ «Прод-Транс» (підприємство) та ОСОБА_5 (працівник) від 03 березня 2014 року, посаду інструкцію заступника директора (керівника оптової бази) затвердженої директором ТОВ «Прод-Транс» від 01 лютого 2013 року, довідки ТОВ «Прод-Транс» про вартість викраденого майна від 14 квітня 2017 року, наказу директора ТОВ «Прод-Транс» ОСОБА_12 про проведення раптової інвентаризації товарно-матеріальних цінностей на складі, акту інвентаризації ТОВ «Прод-Транс» №1 від 14 квітня 2017 року, суд не може вважати їх такими, що безперечно доводять провину обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 367 КК України або ч. 5 ст. 191 КК України «поза розумним сумнівом».

Сам по собі акт інвентаризації не є таким доказом, який міг би самостійно забезпечити дотримання принципу доведення «поза розумним сумнівом», оскільки наведені у ньому висновки про те, що нестача товару є наслідком незбереження заступником директора керівником оптової бази ОСОБА_5 довірених матеріальних цінностей та порушення ним умов договору про повну матеріальну відповідальність не узгоджується з будь-яким іншими допустимими доказами здобутим в цьому кримінальному провадженні.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12 липня 1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09 червня 1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11 липня 2006 року і «Шабельник проти України» від 19 лютого 2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією.

Частиною 2 ст. 17 КПК України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

З рішення Конституційного Суду України № 12рп/2011 від 20 жовтня 2011 року слідує, що визнаватися допустимими і використовуватися як докази у кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог Кримінально-процесуального кодексу. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина у кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до системного аналізу кримінального процесуального закону при розгляді кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись закріпленого у ч. 1 ст. 62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому неприпустимо покладати на обвинуваченого доведення своєї невинуватості.

Крім того, як вбачається з практики Європейського суду з прав людини принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд провадження з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь обвинуваченого.

Всебічно дослідивши всі обставини кримінальної справи та оцінивши кожний зібраний під час досудового розслідування доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність доказів обвинувачення з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що їх не можна покласти в основу обвинувального вироку, оскільки частина із них здобута з грубим порушенням кримінально-процесуального законодавства, а інші - як самі по собі, так і в сукупності - прямо чи опосередковано не підтверджують існування обставин, про які зазначено в обвинувальних актах.

За змістом ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що:

1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа;

2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим;

3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Підсумовуючи вищевикладене, надаючи оцінку усім доказам у їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 підлягає виправданню за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Крім того, надаючи оцінку усім доказам у їх сукупності, зважаючи, що частину доказів наданих стороною обвинувачення судом визнано недопустимими, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 підлягає виправданню за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Ухвалюючи виправдувальний вирок, суд враховує і положення ст. 129 КПК України.

Потерпілий ТОВ «Прод-Транс» подав позовну заяву в якій просить суд стягнути з ОСОБА_5 майнову шкоду завдану кримінальним правопорушенням в загальній сумі 794 476,27 гривень.

Цивільний позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 будучи службовою особою, працюючи заступником директора (керівником оптової бази) підрозділу №7 Дніпровського філіалу ТОВ «Прод-Транс», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Олександра Оцупа, 1-М, на підставі наказу ТОВ «Прод-Транс» №10-ОС- від 03 березня 2014 року, та матеріально-відповідальною особою за ввірене йому майно і товарно-матеріальні цінності на підставі договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 03 березня 2014 року, умисно, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем привласним грошові кошти товариства, шляхом формування фіктивних заявок на поставку товару на адресу дійсних клієнтів товариства в програмі бухгалтерського та складського обліку «1-С», на підставі яких відбувалось списання зазначеного товару зі складу товариства, для подальшого його вивезення зі складського приміщенні підрозділу №7 (база «Дніпропетровськ») товариства, яке розташовано за адресою: м. Дніпро, вул. Олександра Оцупа, 1-М, і продажу за грошову винагороду вказаних товарно-матеріальних цінностей іншим особам, з метою поліпшення свого матеріального становища, чим спричинив матеріальні збитки ТОВ «Прод-Транс» на суму 794 476,27 гривень.

Представники цивільного позивача підтримали позовну заяву та просили задовольнити її з наведених у ній підстав.

Цивільний відповідач ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_8 просили відмовити у задоволенні позову.

Прокурор залишив вирішення питання про задоволення цивільного позову на розсуд суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Статтями 76, 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суду не надано належних та допустимих доказів того, що цивільний відповідач ОСОБА_5 використовуючи свої організаційно-розпорядчі функції та зловживаючи службовим становищем, з метою незаконного привласнення майна ТОВ «Прод-Транс», спричинив матеріальні збитки ТОВ «Прод-Транс» на суму 794 476,27 гривень, за наслідком судового розгляду в ході якого були досліджені всі докази надані сторонами кримінального провадження, судом вирішено виправдати останнього, а отже у задоволенні позову ТОВ «Прод-Транс» слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2020 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби з покладення на нього відповідних обов`язків, строк дії ухвали до 11 березня 2020 року. Вказаний запобіжний захід закінчився 11 березня 2020 року та більше не продовжувався.

Питання речових доказів вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 110, 369, 371-374, 376 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_5 , визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України та виправдати його на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

ОСОБА_5 , визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та виправдати його на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

У задоволенні цивільного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Прод-Транс» до ОСОБА_5 про стягнення майнової шкоди завданої кримінальним правопорушенням відмовити.

Процесуальні витрати на залучення експертів на проведення:

-судово-економічної експертизи оформленої висновком експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз №5894/5895-18 від 16 листопада 2018 року;

-судово-економічної експертизи оформленої висновком експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз №75/76-18 від 28 листопада 2018 року,

віднести на рахунок держави.

Процесуальні витрати на залучення експерта на проведення комп`ютерно-технічної експертизи оформленої висновком судового експерта ОСОБА_54 №23/4КТ-42 від 01 листопада 2023 року, залишити за потерпілим Товариством з обмеженою відповідальністю «Прод-Транс».

Речові докази: акт інвентаризації №1 від 31 березня 2017 року; протокол комісії №1 від 31 березня 2017 року; наказ №11 від 31 березня 25 квітня 2017 року; видаткові накладні та рахунки (відповідно до постанови слідчого від 20 січня 2020 року т. 4 а. с. 25) залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Документи: довідку ТОВ «Прод-Транс» про вартість викраденого майна від 14 квітня 2017 року; наказ ТОВ «Прод-Транс» про проведення раптової інвентаризації №08 від 12 квітня 2017 року; наказ ТОВ «Прод-Транс» про відрядження №09-К/В від 12 квітня 2017 року; доповідна записка інспектора з кадрів ОСОБА_74 на ім`я директора ТОВ «Прод-Транс» ОСОБА_12 ; інвентаризаційний опис ТОВ «Прод-Транс» №1 від 12 квітня 2017 року; акт інвентаризації ТОВ «Прод-Транс» №1 від 14 квітня 2017 року (документи надані за заявою ОСОБА_12 від 26 квітня 2017 року); акт інвентаризації №1 від 31 березня 2017 року; наказ №11 від 31 березня 2017 року; залишки номенклатури за період з 01 квітня 2017 року по 25 квітня 2017 року; оборотно-сальдові відомості за період березень вересень 2017 року; виписку по рахунку № НОМЕР_2 за період березень квітень 2017 року; виписку по рахунку № НОМЕР_3 за період березень квітень 2017 року; видаткові накладні за період січень квітень 2017 року; видаткові накладні у період з січня 2015 року по березень 2017 року; касові документи за період березень квітень 2017 року (відповідно до протоколу доступу до речей і документів від 12 жовтня 2017 року та опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді т. 1 а. с. 96-99); договір постави товару №687 від 09 липня 2015 року ОСОБА_13 ; копія виписки щодо ФОП ОСОБА_13 ; копія паспорту та ІПН ОСОБА_13 ; претензія до ФОП ОСОБА_13 від 31 травня 2017 року з додатком акт звірки взаєморозрахунків станом на 31 травня 2017 року між ТОВ «Прод-Транс» та ФОП ОСОБА_13 за період з липня 2016 року по травень 2017 року; відповідь ФОП ОСОБА_13 на лист-претензію; наказ на проведення інвентаризації відвантаженої продукції №10 від 01 червня 2017 року; акт інвентаризації №2 від 02 червня 2017 року; оборотно-сальдові відомості по рахунку №361 щодо ФОП ОСОБА_13 за період з липня 2016 року по травень 2017 року; відомості з бухгалтерського обліку 1С щодо реалізації матеріально-товарних цінностей зі складу до покупців (ходки щодо перевезення товару покупцям) та GPS дані руху транспортних засобів, якими здійснювалось перевезення; касові документи ТОВ «Прод-Транс» за період з липня 2016 року по травень 2017 року; видаткові накладні ФОП ОСОБА_13 ; товарно-транспортні накладні на прихід товару ТОВ Прод-Транс за період з липня 2016 року по квітень 2017 року (відповідно до клопотання потерпілого ТОВ «Прод-Транс» від 18 вересня 2018 року); копію наказу (розпорядження) №10-ОС- від 03 березня 2014 року про прийняття на роботу ОСОБА_5 ; копію договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність між ТОВ «Прод-Транс» та ОСОБА_5 від 03 березня 2014 року; копію посадової інструкції заступника директора (керівника оптової бази) затвердженої директором ТОВ «Прод-Транс» ОСОБА_12 від 01 лютого 2013 року; копію наказу (розпорядження) №63-ОС- від 03 листопада 2014 року про прийняття на роботу ОСОБА_48 ; копію договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність між ТОВ «Прод-Транс» та ОСОБА_48 від 03 листопада 2014 року; копію посадової інструкції бухгалтера оптової бази, затвердженої директором ТОВ «Прод-Транс» ОСОБА_12 від 01 лютого 2013 року; копію наказу (розпорядження) №32-ОС- від 25 червня 2015 року про прийняття на роботу ОСОБА_21 ; копію договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність між ТОВ «Прод-Транс» та ОСОБА_21 від 26 червня 2015 року; копію наказу (розпорядження) №10-ОС- від 03 березня 2014 року про прийняття на роботу ОСОБА_53 ; копію договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність між ТОВ «Прод-Транс» та ОСОБА_75 від 03 березня 2014 року; копію посадової інструкції механіка автомобільної колони, затвердженої директором ТОВ «Прод-Транс» ОСОБА_12 від 01 лютого 2013 року залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Документи: договір поставки товару №615 від 21 липня 2016 року на ОСОБА_76 ; копію виписки ФОП ОСОБА_76 ; копію паспорта та ІПН ОСОБА_76 ; претензію до ФОП ОСОБА_76 від 31 травня 2017 року з додатком акт звірки взаєморозрахунків станом на 31 травня 2017 року між ТОВ «Прод-Транс» та ФОП ОСОБА_76 за період грудень 2016 року по травень 2017 року; відповідь ФОП ОСОБА_76 на лист-претезію; видаткові накладні ФОП ОСОБА_76 ; наказ на проведення інвентаризації відвантаженої продукції №11 від 08 червня 2017 року; акт інвентаризації №3 від 09 червня 2017 року; оборотно-сальдові відомості по рахунку №361 щодо ФОП ОСОБА_76 за період з грудня 2016 року по травень 2017 року (відповідно до клопотання потерпілого ТОВ «Прод-Транс» від 18 вересня 2018 року) повернути директору ТОВ «Прод-Транс» ОСОБА_11 за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Самарський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3