Провадження №: 1-кс/755/823/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від розгляду клопотання слідчого в ОВС - криміналіста 3 відділу СУ ГУ СБ України ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 , у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 жовтня 2024 року за № 0000066, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 365 Кримінального кодексу України,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

встановив:

Захисником підозрюваного ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_4 під час розгляду клопотання слідчого в ОВС - криміналіста 3 відділу СУ ГУ СБ України ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 , у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 жовтня 2024 року за № 0000066, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 365 Кримінального кодексу України, заявлено відвід слідчому судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 .

Свою заяву захисник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 обґрунтувала тим, що 06.03.2025 року під час судового розгляду клопотання слідчого в ОВС - криміналіста 3 відділу СУ ГУ СБ України ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 , слідчий суддя ОСОБА_5 ставилася упереджено до сторони захисту, а саме не розглянула кожне заявлене адвокатами клопотання окремо, а відмовила у їх задоволенні в сукупності. Зазначила, що вказана обставина перешкодила стороні захисту спростувати фактичні обставини та докази, які долучені стороною обвинувачення до матеріалів клопотання, що на думку адвоката ОСОБА_4 призвело до упередженості, у зв`язку із чим суду було заявлено відвід.

В судовому засіданні захисник - адвокат ОСОБА_4 вказану заяву підтримала та просила її задовольнити.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_8 підтримав думку адвоката ОСОБА_4 та вказав, що дійсно в судовому засіданні слідчий суддя ОСОБА_5 відмовила у задоволенні всіх в сукупності клопотань сторони захисту, проте задовольнила клопотання про долучення характеризуючих матеріалів щодо підозрюваного. Зазначив, що зазначена обставина вказує на упередженість слідчого судді.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_10 підтримав позицію колег та вказав, що захист під час судового розгляду, який відбувався 06.03.2025 року діяв в рамках кримінального процесуального законодавства України, проте дані твердження не були почуті слідчим суддею ОСОБА_5 , що призвело до виникнення думки про упередженість суду.

Підозрюваний ОСОБА_3 підтримав думку захисників та вказав, що слідчим суддею ОСОБА_5 не було долучено до матеріалів клопотання докази, надані стороною захисту, які підтверджують його невинуватість у вчиненні інкримінованого складу кримінального правопорушення. Окрім того зазначив, що вказані дії слідчого судді порушили його право на захист.

Прокурор заперечив проти задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_5 , вказавши на відсутність підстав для її задоволення та наголосив увагу, що сторона захисту в судовому засіданні, яке відбулося 06.03.2025 року виходила поза межі розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на що суд змушений був відповідним чином реагувати.

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 повідомлялася про час та місце розгляду заяви, проте можливістю приймати участь в судовому розгляді та надати пояснення стосовно зазначених обставин - не скористалася.

Крім того, судом було проаналізовано доводи сторони захисту в частині необхідності самовідводу від розгляду вказаної заяви про відвід, у зв`язку із тим, що вказаним складом суду здійснювався розгляд клопотання слідчого в ОВС - криміналіста 3 відділу СУ ГУ СБ України ОСОБА_6 про продовження досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, проте слідчий суддя наголошує увагу сторони захисту на наступному.

У судовій практиці використовується презумпція особистої безсторонності суду, яка передбачає такий стан, допоки не надано доказів протилежного (зокрема, ухвала ВС від 15 липня 2019 р. у справі № 9901/116/19).

У п. 105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) Суд зазначив, що між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення ЄСПЛ у справі «Kyprianou v. Cyprus», заява № 73797/01, п. 119).

Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію може надати вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення ЄСПЛ у справі «Pullar v. the United Kingdom», заява № 22399/93, п. 32).

Так, позиція заявників щодо необхідності самовідводу суду від розгляду заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_5 , у зв`язку із розглядом у даному кримінальному провадженні клопотання слідчого про продовження строків досудового розслідування, у вказаному випадку є виключно однією із форм незгоди сторони захисту з прийнятим рішенням слідчим суддею ОСОБА_1 . Суд наголошує увагу, що законодавцем вимагається індивідуалізований підхід суддів до розгляду кожного окремого клопотання/кримінального провадження, а тому у вказаному випадку некоректно ототожнювати розгляд предметно не пов`язаних між собою клопотань та мотивувати вказаним фактором наявність об`єктивної упередженості слідчого судді при розгляді заяви про відвід.

Крім того, 13.01.2021 Велика палата Верховного Суду у своїй постанові 761/16124/15-ц вказала, що висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому. Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких заявника не влаштовує.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 35 КПК України визначення судді (запасного судді, слідчого судді), а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретного провадження здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою та/або її окремою підсистемою (модулем) під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом випадковості та в хронологічному порядку з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження на кожного суддю, заборони брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання (крім перегляду за нововиявленими обставинами), перебування суддів у відпустці, відсутності у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відрядженням, а також інших передбачених законом випадків, через які суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ.

Узагальнюючи вищевикладене, слідчий суддя не знаходить підстав для самовідводу від розгляду вказаного питання, у зв`язку із чим переходить до його розгляду по суті.

Дослідивши журнал судового засідання від 06.03.2025 року та його аудіозапис, в якому було заявлено відвід слідчому судді, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 перебуває клопотання слідчого в ОВС - криміналіста 3 відділу СУ ГУ СБ України ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 , у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 жовтня 2024 року за № 0000066, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 365 Кримінального кодексу України .

Під час судового розгляду захисником підозрюваного ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_4 заявлено відвід слідчому судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 з мотивів незгоди сторони захисту з діями суду під час судового розгляду зазначеного клопотання.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, а саме: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Варто наголосити увагу, що пункт 1.1. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 № 2006/23 (далі - Принципи) встановлює, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою.

Згідно з пунктами 27, 28, 30 рішення Суду у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24.02.1993 року; пунктом 42 рішення Суду у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) від 28.10.1998 року, заява № 33958/96 наявність безсторонності згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечує суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (Рішення Суду у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), від 10.06.1996, пункт 38).

Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (Рішення Суду у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007, заява № 7577/02, пункт 66).

Аналізуючи твердження сторони захисту у вказаному випадку, слідчий суддя приходить до висновку, що фактично учасники кримінального провадження не погоджуються з діями слідчого судді ОСОБА_5 при розгляді клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_11 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому, останніми належним чином не мотивовано яким чином порядок вирішення клопотань сторони захисту, обраний слідчим суддею ОСОБА_5 міг вплинути на об`єктивність при розгляді питання про продовження запобіжного заходу.

Слідчий суддя окремо наголошує увагу на необхідності належного мотивування заяви про відвід (ч. 5 ст. 80 КПК України), що стороною захисту реалізовано не було.

Сама ж по собі незгода з діями судді у кримінальному провадженні не є підставою відводу у розумінні ст. 75 КПК України.

За таких підстав, суд проаналізувавши матеріали заяви про відвід у порядку ст. 94 КПК України, не вбачає передумов для відводу судді з підстав наведених захисником, у порядку ст. 75 указаного Кодексу.

Керуючись ст.ст. 1-29, 75, 76, 80, 81, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволені заяви захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від розгляду клопотання слідчого в ОВС - криміналіста 3 відділу СУ ГУ СБ України ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 , у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 жовтня 2024 року за № 0000066, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 365 Кримінального кодексу України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 10.03.2025 року о 10 год. 30 хв.

Слідчий суддя: