Справа № 638/2946/25
Провадження № 1-кп/638/1378/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова у порядку спрощеного провадження в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000063 від 04 лютого 2025 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, гранатометник 2 стрілецького відділення, 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти, військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "солдат", зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.04.2024 солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначено на посаду гранатометника 2 стрілецького відділення, 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

Згідно зі ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі Статут внутрішньої служби ЗС України) солдат ОСОБА_3 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Проте, гранатометник 2 стрілецького відділення, 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та скоїв кримінальний проступок, а саме грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, при наступних обставинах.

04.02.2025 приблизно о 03 год. 05 хв., ОСОБА_3 був доставлений каретою швидкої медичної допомоги до приймального відділення КНП "МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова" ХМР за адресою: м. Харків, пров. Ігоря Остаповича, 3А, з діагнозом - забій м`яких тканин голови, правого плечового суглоба, садна верхніх кінцівок, закрите ушкодження акроміального-ключичного зчленування праворуч, та, після надання необхідної медичної допомоги, був поміщений до палати №205 відділення політравми КНП "МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова" ХМР.

Вранці, 04.02.2025, приблизно о 09 год. 04 хв. ОСОБА_3 , знаходячись в відділенні політравми КНП "МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова" ХМР, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи своє зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальноприйнятих правил та норм поведінки і моралі, бажаючи самоутвердитися та протиставити себе іншим громадянам, суспільству, діючи з особливою зухвалістю, вибіг з палати №205 до коридору та намагався залишити відділення політравми, вибиваючи ногами металеві вхідні двері. Після кількох невдалих спроб, ОСОБА_3 , продовжуючи свої протиправні дії, направлені на грубе порушення громадського порядку, забіг до палати № 221 де почав трощити меблі, обладнання та зривати з вікон жалюзі, супроводжуючи дані дії гучними нецензурними криками. Залишивши приміщення палати №221, ОСОБА_3 забіг до кабінету старшої медичної сестри, де продовжуючи свої зухвалі дії, направлені на грубе порушення громадського порядку, почав викидати з кабінету меблі, обладнання та ліки. Налякані протиправною поведінкою ОСОБА_3 , співробітники відділення політравми поховалися по інших кабінетах та викликали поліцейських. По прибуттю на місце події співробітників Управління поліції охорони та Батальйону поліції особливого призначення, ОСОБА_3 , через вікно палати №221 виліз на дах першого поверху приймального відділення КНП "МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова" ХМР, звідки почав кидатися камінням в співробітників поліції, не даючи їм змогу наблизитися та схопити останнього. Через декілька хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи на даху першого поверху приймального відділення лікарні, застрибнув на ростучу поряд ялинку, по якій спустився на землю, де і був зупинений співробітниками поліції.

Протиправні хуліганські дії ОСОБА_3 тривали близько 30 хвилин та були припинені лише по прибуттю спецпідрозділу поліції.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 грубо порушив громадський порядок, спокій сторонніх громадян, пошкодив майно відділення політравми КНП "МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова" ХМР та призупинив роботу відділення на 90 хвилин.

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального проступку передбачена ч. 1 ст. 296 КК України.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом із клопотанням прокурора ОСОБА_4 про його розгляд у спрощеному провадженні.

Згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була підписана в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України (хуліганство), тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду та надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до заяви представника потерпілого КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР, ОСОБА_6 , вона не заперечувала проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду.

Згідно ч.2 ст.381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 , за ч. 1 ст. 296 КК України (хуліганство), тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення - проступку, дані про особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харків, громадянин України, з середньою-спеціальною освітою, неодружений, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, гранатометник 2 стрілецького відділення, 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти, військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "солдат", зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення - проступок.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до п. 1 ч. 1ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимогст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових кримінальних правопорушень".

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи вищевикладене відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений кримінального правопорушення лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальній правопорушень.

Так, в справі "Скополла проти Італії" від 17.09.2009, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Так, санкція ч.1 ст. 296 КК України передбачає такі види покарання: штраф, пробаційний нагляд та обмеженням волі.

Розглядаючи питання про призначення покарання обвинуваченому у виді штрафу, суд враховує вимоги п. 2 вищевказаної Постанови щодо врахування майнового стану обвинуваченого, бере до уваги те, що останній проходить службу на посаді гранатометника 2 стрілецького відділення, 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти, військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "солдат".

Тобто, на думку суду, обвинувачений ОСОБА_3 , буде спроможний виконати покарання у виді штрафу.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, його щире каяття, наявність декількох обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у виді штрафу.

Саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень.

Порядок зберігання речових доказів і документів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.100, 124, 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, 12, 50, 66, 67, 296 КК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Докази - документи - 5 файлів відеозаписів з назвами "0310201@172510","0310201@222610","0310201@272610","0310201@322610","0310201@372610" з фіксацією подій від 04.02.2025 за адресою: м. Харків, пров. Ігоря Остаповича 3-А, що містяться на електронному носії інформації DVD-R - диску сріблястого кольору, з маркуванням "DVD-R 16x", ємкістю 4.7 GB. - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1