Справа № 473/300/25
Номер провадження 1-кс/473/55/2025
У Х В А Л А

іменем України

"17" січня 2025 р. місто Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , учасники процесу: прокурор ОСОБА_3 , слідчий ОСОБА_4 , підозрюваний ОСОБА_5 , його захисник адвокат ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Вознесенська клопотання слідчого, яке погоджено з прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні №0001189 за ч.4 ст.185 КК України щодо підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не судимий згідно із ст.89 КК України, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , офіційно не працює, не одружений, проте співмешкає без реєстрації шлюбу із ОСОБА_7 та в їх сім`ї є четверо неповнолітніх дітей

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001189 за ч.4 ст.185 КК України.

Так слідчим в клопотанні та в повідомленні про підозру зазначено, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи обізнаним про те, що в країні оголошено воєнний стан, 22 листопада 2024 року, більш точного часу не встановлено, перебував поряд з домоволодінням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який, ОСОБА_5 , відкривши ворота, проник на територію подвір`я вказаного домоволодіння та, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом віджиму мателопластикового вікна проник в приміщення будинку, звідки таємно викрав пральну машинку автомат фірми «Siemens-Electrogerate GmbH WM14E34FCB», електричну м`ясорубку «Moulinex МЕ-61.0», соковижималку алюмінієву вітчизняного виробництва «Струмок», електричний триммер «Макіта UR181DWAE», які належали ОСОБА_8 .

Надалі ОСОБА_5 залишив місце вчинення правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 9183,33 гривень.

Крім, того ОСОБА_5 , будучи обізнаним про те, що в країні оголошено воєнний стан, в ніч на 16 січня 2025 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебував поряд з нежитловим приміщенням, що розташоване за адресою: Миколаївська область, м.Вознесенськ, вул.Київська, буд. 8, а саме біля відділу обслуговування громадян № 6 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, де у нього виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який, він повторно проник на територію подвір`я відділу обслуговування громадян № 6 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, за вказаною адресою, та, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом злому замків, проник в два гаражні приміщення, звідки таємно викрав майно загальною вартістю 87465,61 гривень.

16.01.2025 ОСОБА_5 затримано згідно ст.208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, що передбачених ч.4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в житло та інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

З огляду на обґрунтованість підозри та наявність ризиків, що передбачені ст.177 КПК України (переховування від органів досудового слідства та суду; вплив на свідків та потерпілих; перешкоджання провадженню іншим чином; ризик вчинення інших правопорушень) прокурор просила обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Вказала, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам з огляду на дані про особу підозрюваного.

Слідчий просив клопотання задовольнити, вказавши, що матеріали провадження свідчать про наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, про які зазначила прокурор. Окрім того пояснив, що вже наявні в провадженні докази, а саме протоколи допиту потерпілих та свідків, протокол впізнання особи, речові докази вказують на причетність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень за ч.4 ст.185 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 вказав, що він не вчиняв злочинів, про які йому повідомлено підозру. Зазначив, що все вилучене в нього вдома майно він придбав у чоловіків, яких знає лише на ім`я. Зазначив, що хотів продати деякі речі ОСОБА_9 . Також вказав, що 16 числа він не міг вчинити злочин, оскільки працював в пекарні та його бачили багато людей.

Захисник підтримав позицію підзахисного та вказав, що частина слідчих дій проведено з порушенням чинного КПК, оскільки допит свідків проведено оперативними співробітниками, а не слідчим. Окрім того, зазначив, що відсутні прямі докази того, що ОСОБА_5 міг самостійно викрасти майно в такій кількості. Захисник просив обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді нецілодобового домашнього арешту.

При вирішенні клопотання слідчий суддя враховує, що відповідно до ст.194 КПК України слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

На даному етапі слідства слідчий суддя вважає, що підозра є обгрунтованою,

Незгода сторони захисту з підозрою, про яку повідомлено ОСОБА_5 , не свідчить про її необгрунтованість, тим більше, що питання кваліфікації дій підозрюваного на початковій стадії слідства ґрунтується виключно на тих доказах, що надані слідчому судді, і такі докази не є вичерпними та будуть отримуватися в ході слідства шляхом проведення інших слідчих дій, що відповідно може вплинути на подальшу кваліфікацію дій підозрюваного. Окрім того остаточно питання про кваліфікацію дій підозрюваного може бути вирішено лише після завершення досудового слідства.

Обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти. Перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Другий питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення. У Рішенні "Нечипорук і Йонкало проти України" (п. 175) ЄСПЛ зазначено, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи.

Окрім того, у п.48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Так у справі є заяви та протоколи допиту потерпілих по обох епізодах, які повідомили про викрадення майна. Окрім того за другим епізодом представник потерпілого до заяви надала перелік викраденого у відділенні ПФУ майна, частина із якого виявлена за місцем проживання підозрюваного та співпадає за ідентифікаційними ознаками, що вказано представником потерпілого. На це вказує заява ОСОБА_10 з переліком відсутнього майна від 16.01.2025 року, постанова слідчого про речові докази від 16.01.2025 року та протокол огляду від 16.01.2025 року із фототаблицями.

Щодо показів свідків, то вони на даному етапі слідства не впливають на обгрунтованість підозри, оскільки їх покази не стосуються саме фактів викрадення майна, а лише його видачі, придбання та зберігання.

Окрім того, інформація із ломбарду від 26.12.2024 року про те, що один із предметів, що можливо був викрадений у потерпілої ОСОБА_11 , здала до ломбарду співмешканка підозрюваного.

Також за результатами огляду місць подій за обома епізодами згідно із протоколами ОМП від 28.12.2024 та 16.01.2025 року були речові докази, які ще не були предметами експертних досліджень.

Щодо допитів, які проведені оперативними співробітниками, то слідчий суддя враховує, що відповідно до ст.41 КПК України співробітники оперативних підрозділів не мають права за власною ініціативою проводити процесуальні, слідчі дії, в той же час, вони зобов`язані виконувати доручення слідчого та прокурора про проведення гласних та негласних слідчих (розшукових) дій, користуючись при цьому повноваженнями слідчого. Таким чином, діяльність співробітників оперативних підрозділів у кримінальному провадженні не можна назвати безумовно незаконною, і робити певні висновки щодо кожного конкретного випадку можна лише на підставі аналізу сукупності конкретних обставин.

Тоді як в даному провадженні надано лише доручення на проведення слідчих дій оперативним співробітникам по епізоду із потерпілою ОСОБА_8 , до якого є об`єднаними всі інші епізоди.

Щодо ризиків, то з переліку визначених ст.177 КПК України слідчий суддя вважає доведеним ризик переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, оскільки ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину проти власності, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Про наявність ризику вчиняти інші кримінальні правопорушення свідчать дані про особу підозрюваного, який згідно із вимогою про судимість має статус обвинуваченого в іншому кримінальному провадженні за ч.4 ст.185 КК України, яке розглядається судом, що ОСОБА_5 підтвердив особисто.

Ризик впливу підозрюваного на свідків та потерпілих підтверджено не було, оскільки доказів про те, що свідки чи потерпілий повідомляли про якийсь вплив на них з боку підозрюваного слідчому судді не надано. Так само як і відсутні докази перешкоджання провадженню іншим чином.

З огляду на обґрунтованість підозри, про яку повідомлено ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України, доведеність більше ніж одного з ризиків, що визначені ст.177 КПК України, а також з огляду на дані про особу підозрюваного, який офіційно не працює, має статус обвинуваченого в іншому провадженні, не має постійних доходів, у нього відсутній паспорт, слідчий суддя вважає, що на даному етапі розслідування провадження встановленим ризикам можна запобігти шляхом застосування лише запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так згідно із п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Тоді як ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України, та за які передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Більш м`які заходи, на думку суду, не забезпечать належної поведінки підозрюваного в ході досудового розслідування та не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Ч.3 ст.183 КПК України визначено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так ч.4 та ч.5 ст.182 КПК України визначено, що розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього .

Розмір застави визначається у таких межах: 2) щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на тяжкість повідомленої підозри та попередню вартість викраденого у потерпілих майна, що встановлено в тому числі за результатами проведеної експертизи, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн. х 80 = 242 240 грн.).

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

клопотання слідчого, яке погоджено з прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, а саме до 16 березня 2025 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 242 240 грн.

В разі внесення застави підозрюваним або іншими особами покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора або суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу зазначених осіб; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання на території України.

В задоволенні клопотання сторони захисту про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді нецілодобового домашнього арешту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена на підставі п.2 ч.1 ст.309 КПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1