Справа № 373/2859/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Переяслав кримінальне провадження № 0000486 від 29.09.2024 щодо ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вищевказане кримінальне провадження.

24.12.2024 прокурором до суду внесено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на шістдесят днів з посиланням на існуючі у кримінальному провадженні ризики, передбачені п.п. 1, 3 та 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування обвинуваченого від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

В ході підготовчого судового засідання прокурор клопотання підтримав, відзначив, що ризики, які існували на момент обрання обвинуваченому запобіжного заходу у кримінальному провадженні продовжують існувати, у зв`язку з цим просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого.

Потерпілий погодився з думкою прокурора.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні заперечуючи проти задоволення клопотання, просив застосувати відносно підзахисного більш м`який запобіжний захід, а саме, у виді домашнього арешту. Відзначив, що ОСОБА_4 не заперечує своєї вини у пред`явленому обвинуваченні, а отже ризики, на які вказував прокурор є необґрунтованими.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив змінити йому запобіжний захід, вказуючи, що наміру порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки не має. Вважав, що для гарантування його належної процесуальної поведінки достатнім буде запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово.

Перевіривши доводи клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження та потерпілого, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із загальними принципами вирішення питання про застосування щодо особи запобіжного заходу у виді тримання під варто, що закріплені в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, а також прецедентної практики Європейського суду з прав людини, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини, які можуть мати відношення до справи: характер і тяжкість передбачуваного злочину; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; репутація, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Вирішуючи клопотання, суд бере до уваги конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , в тому числі і те, що інкримінований злочин вчинено у стані алкогольного сп`яніння, тяжкість інкримінованого злочину, суворість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, наслідки від злочину, дані про особу обвинуваченого, який несудимий, працевлаштований, одружений, утримує малолітню дитину з інвалідністю.

У справі «Летельє проти Франції» ЄСПЛ вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Отже, покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі доведення його вини у вчиненні кримінального правопорушення саме по собі суттєво підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду.

Крім того, станом на даний час судове провадження триває, що свідчить про наявність ризику перешкодити виконанню завдань кримінального провадження.

З врахуванням необхідності безпосередності дослідження доказів під час судового провадження, в тому числі й допиту свідків, вважаю, що станом на даний час не зменшився також ризик впливу на потерпілого і свідків.

Доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також його твердження, що стороною обвинувачення не доведено, що заявлені ризики не зменшились, суд вважає безпідставними. Під час розгляду клопотання, прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого та встановлена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Обвинувачений, за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я.

Суд враховує, що запобіжний захід має на меті, зокрема, попередження спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.

Викладені обставини в повному обсязі свідчать про те, що у кримінальному провадженні застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання доведеним ризикам, що виключає собою можливість обрання відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.

З урахуванням викладеного, доводи сторони захисту про можливість застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, суд оцінює критично.

Доцільність продовження обраного обвинуваченому запобіжного заходу є наразі актуальною.

Продовжуючи тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд вважає таку міру виправданою, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу (інтересу правосуддя), які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

Відповідно до п.2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не вважає за необхідне визначати розмір застави, оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , спричинив загибель людини.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 177, 178, 183, 197, 199, 331, 314-316, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на шістдесят днів, а саме до 23.02.2025 включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - протягом того ж строку з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1