Справа № 569/7073/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СУ ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий, у рамках кримінального провадження за № 0000013 від 10.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із вказаним клопотанням, яке погоджене прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 .

Своє клопотання обґрунтовує тим, що 31 березня 2025 року, директор Рівненського регіонального центру державної установи «Інститут охорони ґрунтів України» ОСОБА_5 , перебуваючи на території Рівненського регіонального центру державної установи «Інститут охорони ґрунтів України», за адресою с. Шубків, вул. Рівненська, 3, Рівненського району, Рівненської області, попередньо дізнавшись від ОСОБА_7 у необхідності зберігання мінеральних добрив в спеціально облаштованому місці, висловила останньому прохання про надання особисто їй грошових коштів в сумі 50 000 гривень за вчинення дій із використанням свого службового становища, а саме, за надання складського приміщення для розміщення та зберігання мінеральних добрив на території Рівненського регіонального центру державної установи «Інститут охорони ґрунтів України», за адресою: с. Шубків, вул. Рівненська, 3, Рівненського району, Рівненської області, без укладання відповідного юридичного договору.

Надалі, 04 квітня 2025 року, ОСОБА_5 в ході телефонної розмови з ОСОБА_7 , повідомила останньому про можливість відвантаження мінеральних добрив на території Рівненського регіонального центру державної установи «Інститут охорони ґрунтів України» та відповідно 08.04.2025 ОСОБА_7 було відвантажено мінеральні добрива, зокрема селітру аміачну у кількості 1000 кг, за адресою: с. Шубків, вул. Рівненська, 3, Рівненського району, Рівненської області.

10.04.2025, близько 11 години 30 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи на території Рівненського регіонального центру державної установи «Інститут охорони ґрунтів України», за адресою: с. Шубків, вул. Рівненська, 3, Рівненського району, Рівненської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, одержала від ОСОБА_7 попередньо обумовлені у якості неправомірної вигоди грошові кошти у розмірі 50 000 грн. за безперешкодне ведення діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 , інтереси якого представляє ОСОБА_7 , а саме, за надання складського приміщення для розміщення та зберігання мінеральних добрив на території Рівненського регіонального центру державної установи «Інститут охорони ґрунтів України», без укладання відповідного юридичного договору.

11.04.2025 ОСОБА_5 , оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 368 Кримінального кодексу України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою про вчинення злочину ОСОБА_7 ; протоколами допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом огляду місця події від 10.04.2025; протоколом огляду від 10.04.2025; протоколами за результатами проведення контролю за вчиненням злочину та відомостями, які містяться в них; протоколами огляду ідентифікації грошових коштів; протоколами огляду особи та вручення їй грошових для здійснення контролю за вчиненням злочину; протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відео контролю особи; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Покликаючись на наведене слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. А тому є необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали та за викладених у ньому обставин просили його задоволити.

Підозрювана та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання покликаючись на відсутність заявлених стороною обвинувачення ризиків. Просили застосувати домашній арешт у певний період доби.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З урахуванням заяв учасників судового розгляду, відповідно до ст. 107 КПК України, фіксація судового процесу під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Судом встановлено, що СУ ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000013 від 10.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

За вищевказаних обставин, 11.04.2025 ОСОБА_5 , оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 368 Кримінального кодексу України.

Так, слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останньою кримінальних правопорушень, наявність достатніх даних про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною ОСОБА_5 кримінального правопорушення, обґрунтовано підозрюється у його вчиненні, тому з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам, також наявні усі підстави для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до якого, зокрема, відноситься: верховенство права.

Згідно ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Узагальнююче визначення «обґрунтованість підозри» у вчиненні кримінального правопорушення, доведення якої, як одного з трьох обов`язкових елементів, визначених КПК України для можливості взагалі обрання запобіжного заходу, покладено на прокурора, сформульовано у правових позиціях Європейського суду з прав людини.

Враховуючи, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, слід взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, №182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Крім того, як зазначено у матеріалі ВССУ від 11.07.2016р. «захист прав людини у кримінальному провадженні: доказування та докази», передумовою для подання клопотання стороною обвинувачення про застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри про те, що особа вчинила кримінальне правопорушення. Слідчий, прокурор зобов`язані з належним обґрунтуванням викласти обставини, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначив, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню, знищення, сховати або спотворити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення є недостатньою для обґрунтування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Бойченко проти Молдови» №41088/05, рішення від 11 липня 2006 року «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу».

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної відповідає вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 177, 178, 181 КПК України.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що підстави і обставини, з яких суд задовольняє клопотання слідчого - домашній арешт у певний період доби, що є достатньо обґрунтованим, оскільки ОСОБА_5 співпрацює з органом досудового розслідування, має постійне місце проживання, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до підозрюваної ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу не встановлено.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Згідно п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особливості підозрюваного і його поведінки.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною ОСОБА_5 кримінального правопорушення, її стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, відсутність утриманців, слідчий суддя вважає, що у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, слід застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним покладених процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього, обов`язки, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 176-178, 193-194, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задоволити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, строком 60 днів, тобто до 08 червня 2025 року.

Заборонити підозрюваній ОСОБА_5 , залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період доби з 22 год 00 хв до 06 год 00 хв.

Покласти на підозрювану такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України в в`їзду в Україну.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків до 08 червня 2025 року.

Виконання ухвали доручити слідчому СУ ГУНП в Рівненській області, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя