Справа № 191/4342/24
Провадження № 1-кп/191/369/24
У Х В А Л А

іменем України

19 березня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000168 від 02 серпня 2024 року, відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125 ч.1 ст. 162 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження за №0000168 від 02.08.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав можливим призначити кримінальне провадження на підставі обвинувального акту до судового розгляду у відкритому засіданні.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_3 , адвокатом ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з невідповідністю вимогам ст.291 КПК України, а саме невірно визначена потерпіла сторона, не встановлений мотив вчинення кримінальних правопорушень. Вважає, що незрозумілість та неконкретність обвинувачення, наявність в обвинувальному акті положень, що суперечать одне одному, тягнуть за собою порушення права на захист та є суттєвими порушеннями при складанні обвинувального акту, оскільки виключають можливість здійснення обвинуваченим свого захисту і можливість прийняття судом законного рішення у справі на підставі такого обвинувального акта.

Обвинуваченим ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні також заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з невідповідністю вимогам ст.291 КПК України, оскільки в обвинувальному акті взагалі відсутнє посилання щодо завдання ОСОБА_6 будь-якої шкоди, в обвинувальному акті зазначені не відомі особи та не існуючі свідки, а також, йому не були відкриті матеріали досудового слідства, що порушує вимоги ст.290 КПК України.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання захисника та обвинуваченого, оскільки вважають, що це призведе до затягування розгляду справи.

Розглянувши клопотання сторони захисту, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Підстави для повернення обвинувального акту прокурору визначені в ч.3 ст.314 КПК України, яким передбачено, що суд має право прийняти рішення повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Статтею 291 КПК України визначено обов`язкові вимоги до змісту та форми обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до ч. ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Отже, повернення обвинувального акту прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції допускається лише у разі його невідповідності вказаним вимогам.

При цьому, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Суд критично оцінює твердження сторони захисту про те, що в обвинувальному акті формулювання обвинувачення є незрозумілим, що позбавляє особу належного захисту, оскільки п. 5 ч. 2 вказаної статті передбачає, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Тобто викладення фактичних обставин кримінального правопорушення законодавцем віддано на розсуд прокурора.

На підтвердження вказаного слід звернути увагу на те, що статтею 91 КПК України визначено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, в той же час прокурор, згідно зі ст.36 КПК України, будучи самостійним у своїй процесуальній діяльності, сам звертається до суду з обвинувальним актом і, відповідно, сам визначає обставини кримінального правопорушення, які він вважає встановленими.

Будь-які інші зауваження до обвинувального акту мають отримати відповідну реакцію суду під час судового розгляду справи та не є підставами для повернення обвинувального акту прокурору.

Суд вважає, що в обвинувальному акті викладено фактичні обставини вчинених ОСОБА_3 кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію діянь з посиланням на закон і статтю (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, зазначено всі елементи складу злочину, у тому числі дату, час, місце, обставини та спосіб вчинення злочину.

Суд наголошує, що підставою для повернення прокурору обвинувального акту є не будь-які недоліки цього процесуального документу, а лише ті недоліки, які перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду.

Враховуючи наведене, судом не встановлено допущення прокурором порушень вимог кримінального процесуального закону під час звернення до суду з обвинувальним актом, який відповідає положенням ст. 291 КПК України за своєю формою та змістом. Відтак, наведені захисником обставини повернення обвинувального акту є суто формальною підставою для повернення обвинувального акта, оскільки не позбавляють суд можливості призначити справу до судового розгляду.

Вищенаведені обставини дають підстави відмовити в задоволенні клопотань захисника та обвинуваченого.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Судом встановлено, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для його повернення не встановлено. Посилання захисника та обвинуваченого на відсутність мотиву вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125 ч.1 ст. 162 КК України, незрозумілість та некоректність обвинувачення, суд вважає безпідставними, оскільки встановлення винуватості особи чи її відсутність вирішується під час розгляду справи по суті, а прокурор вправі висувати обвинувачення на свій розсуд в межах чинного законодавства, якщо вважає, що в діях особи наявний факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого КК України.

Отже, обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Синельниківському міськрайонному суду Дніпропетровської області. Крім того, в підготовчому судовому засіданні встановлено, що угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе призначити справу на підставі обвинувального акут до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, розгляд справи проводити одноособово.

Керуючись ст.110, 291, ст.ст. 314-316, 369 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 та клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про повернення прокурору Синельниківської окружної прокуратури обвинувального акту відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125 ч.1 ст. 162 КК України - відмовити.

Призначити обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125 ч.1 ст. 162 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 10 годину 50 хвилин 19 березня 2025 року в залі судового засідання Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області одноособово, за участю прокурора, потерпілих, обвинуваченого, захисника.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст виготовлено 24 березня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1