Справа № 550/1382/24
Провадження № 1-кп/550/136/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року смт.Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000632 від 03.10.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Григорівка, Полтавський (Машівський) район, Полтавська область, українця, громадянина України, вдівця, з середньою освітою, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 20.06.2000 Машівським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 140 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;

2) 23.10.2002 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст. 391 КК України, згідно ст. 71 КК України, до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі;

3) 09.02.2007 Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч.3 ст.186 до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;

4) 17.12.2008 Кіровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України, згідно ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання покаранням за вироком Олександрійського міського суду Кіровоградської області від 09.02.2007, - до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;

5) 08.09.2010 Машівським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України, згідно ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднати 6 місяців позбавлення волі за вироком Кіровського районного суду Дніпропетровської області від 17.12.2008 за ч. 1 ст. 309 КК України, згідно ч. 4 ст. 70 КК України 4 роки позбавлення волі, умовно-дострокове звільнення 1 рік 1 місяць 8 днів, остаточно засуджений до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

6) 21.02.2014 Машівським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 395 КК України, згідно ст. 69 КК України, до покарання у вигляді штрафу в розмірі 680 грн;

7) 03.04.2015 Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

8) 22.09.2016 Красноградським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі в силу ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 03.04.2015 за ч. 3 ст. 185 КК України - до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

9) 06.06.2017 Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, згідно ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднано вирок Красноградського районного суду Харківської області від 22.09.2016 за ч. 3 ст. 185 КК України, згідно ст. 71 КК України 4 роки позбавлення волі, остаточно засуджений до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;

10) 21.10.2020 Машівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Чутівського районного суду знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 396 КК України відносно ОСОБА_3 .

Згідно обвинувального акту досудовим розслідуванням встановлено, що 21.07.2024, в другій половині дня, точного часу не встановлено, ОСОБА_3 перебував в гостях у будинку свого знайомого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , де також знаходилася ОСОБА_6 .

Під час спільного розпиття спиртних напоїв, у ОСОБА_5 , на ґрунті ревнощів, виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті своїй знайомій ОСОБА_6 . У подальшому, в присутності ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_6 , тобто на умисне протиправне заподіяння їй смерті, посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, ОСОБА_5 , 21.07.2024, в другій половині дня, в кімнаті вітальні свого будинку, що розташований за вищевказаною адресою, на ґрунті ревнощів, діючи з прямим умислом, маючи на меті заподіяти смерть ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, руками та ногами завдав численних ударів по голові, обличчю, в ділянку живота та паху ОСОБА_6 .

Після цього ОСОБА_3 пішов додому, ОСОБА_5 ліг спати, а ОСОБА_6 внаслідок спричинених ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, перестала подавати ознаки життя та померла.

Відповідно до висновку експерта № 589 від 27.08.2024 за результатами проведення судово-медичної експертизи, причиною смерті ОСОБА_6 стала відкрита черепно-мозкова травма з переломом кісток черепа, крововиливами підоболонки та в речовину головного мозку.

Через деякий час, 21.07.2024, прокинувшись, ОСОБА_5 , виявив на підлозі у кімнаті вітальні тіло ОСОБА_6 , без ознак життя та зрозумівши, що остання від нанесених ним тілесних ушкоджень померла, з метою приховання злочину вирішив звернутися за допомогою до ОСОБА_3 , щоб вивезти тіло ОСОБА_6 до полезахисної смуги та закопати.

Покликавши ОСОБА_3 з дому, ОСОБА_5 показав йому труп у своєму будинку та ОСОБА_3 зрозумів, що смерть ОСОБА_6 настала внаслідок заподіяння їй тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , що мало місце напередодні в присутності ОСОБА_3 .

У цей час ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_3 допомогти йому приховати сліди вказаного кримінального правопорушення, на що ОСОБА_3 погодився.

Реалізовуючи вищевказаний спільний злочинний умисел та попередню змову, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , поклали тіло ОСОБА_6 на підковдру та удвох завантажили до багажного відділення автомобіля «SKODA OCTAVIA TOUR», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває в користуванні ОСОБА_5 .

У подальшому ОСОБА_3 , сів на переднє пасажирське сидіння та з ОСОБА_5 , який керував автомобілем, відвезли труп ОСОБА_6 до полезахисної смуги поблизу с. Мирошниківка, Богодухівського району, Харківської області.

У вказаній полезахисній смузі, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , лопатою, яку взяв з дому ОСОБА_3 викопали яму та поклали до неї тіло ОСОБА_6 .

Потім ОСОБА_5 облив тіло ОСОБА_6 бензином, підпалив та ОСОБА_3 почав його закопувати. Закопавши тіло, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 прикрили могилу гілками та покинули полезахисну смугу.

Відтак, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи, що його дії спрямовані на заздалегідь не обіцяне приховування слідів вчиненого ОСОБА_5 умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_6 (вбивстві), тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким, своїми активними фізичними діями допоміг ОСОБА_5 перемістити труп ОСОБА_6 з метою його подальшого вивезення та приховання, яке і було здійснено надалі шляхом закопування тіла, та в подальшому не вживав жодних заходів щодо повідомлення до правоохоронних органів про вчинення ОСОБА_5 особливо тяжкого злочину.

В судовому засіданні поставлено на обговорення питання про призначення справи до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні прокурор вважав за доцільне призначити справу до відкритого судового розгляду за участі обвинуваченого.

Обвинувачений не заперечував проти думки прокурора.

Розглянувши вищезазначене питання, заслухавши думку учасників, суд зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту його формулювання викладене таким чином, що гр. ОСОБА_5 має причетність до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_6 (вбивстві).

Приписами ст. 314 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Основне завдання стадії підготовчого судового засідання полягає в тому, щоб процесуально та організаційно забезпечити проведення судового розгляду відповідно до положень кримінального процесуального законодавства.

Однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.

Відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

В ст.ст.109, 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Так, відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Будь-яких інших підстав для повернення обвинувального акту прокурору законом не передбачено.

Судом установлено, що обвинувальний акт, в свою чергу, містить всі відомості, які передбачені пунктами 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив, до нього даний реєстр матеріалів досудового розслідування, розписки обвинуваченого та захисника про отримання копії обвинувального акта та вказаного вище реєстру.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Тобто, з огляду на встановлені у змісті обвинувального акту фактичні обставини кримінального провадження, причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_6 (вбивстві) презюмується.

Однак, враховуючи проведення досудового розслідування щодо ОСОБА_5 в іншому кримінальному провадженні, такі обставини згідно зі ст. 91, ст. 92 КПК підлягають доказуванню слідчим, прокурором у загальному порядку з дотриманням таких засад кримінального провадження, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини. При цьому гарантовані законом права обвинуваченого у кримінальному провадженні не можуть бути жодним чином звужені чи обмежені. Про недопустимість нехтування презумпцією невинуватості та правом на справедливий суд у своїх рішеннях також неодноразово стверджував і Європейський суд з прав люд.

Преюдиція у кримінальному провадженні недопустима.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 грудня 2018 року, справа №227/1325/18, провадження №51-7724 км 18.

Отже, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт складений з істотним порушенням вимог ст. 291 КПК України(порушення презумпції невинуватості), а тому його необхідно повернути прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.291, 314-316, 372 КПК України, суд

постановив:

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеного до ЄРДР №0000632 від 03.10.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України повернути прокурору Чутівського відділу Диканської окружної прокуратури Полтавської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Чутівський районний суд Полтавської області.

Суддя ОСОБА_1