КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підозрюваної ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 31.10.2024 задоволено скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 , та скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 30.05.2024 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, у кримінальному провадженні № 0001389, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування від 13.10.2024.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 на повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 30.05.2024.

Посилаючись на поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, прокурор зазначала, що не була повідомлена про дату, час та місце розгляду скарги, та не брала участь в судовому засіданні, а копію

_____________________________________________________________________________________Справа № 761/30562/24 Слідчий суддя - ОСОБА_10

Апеляційне провадження № 11-сс/824/7420/2024 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

вступної та резолютивної частини ухвали прокурору вручено 06.11.2024.

27.11.2024 від прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких вона зазначала, що слідчим суддею не вжито заходів для забезпечення права прокурора на доступ до правосуддя, оскільки про жодне із судових засідань по розгляду скарги не було повідомлено прокурора.

Слідчий суддя на підтвердження своєї думки про необґрунтованість підозри послався на висновок науково-правової експертизи, виконаної на запит адвоката ОСОБА_7 відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну експертизу», у якому зазначено, що у офіційному перекладі Конвенції є некоректний переклад, однак не зрозуміло яким чином цей переклад впливає на ключові визначення термінів наведених у Конвенції. До того ж, ОСОБА_9 , у своїй роботі використовувала саме цей переклад, доказів того, що вона володіє мовою оригіналу Конвенції, стороною захисту не наведено.

На переконання прокурора, вказаний Висновок науково-правової експертизи щодо доктринального тлумачення і застосування окремих норм та положень Конвенції є недопустимим доказом, оскільки експерти, які склали такий висновок, не є атестованими судовими експертами та співробітниками науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України.

Крім того, висновок слідчого судді про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_9 не містить викладення суб`єктивної та об`єктивної сторони, не відповідає матеріалам кримінального провадження та тексту підозри. Повідомлення про підозру ОСОБА_9 є обґрунтованим та підтверджено матеріалами кримінального провадження, а у слідчого судді не було жодних підстав для його скасування.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи прокурорів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, думку захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 , які в режимі відеоконференцзв`язку заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга з доповненнями підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 на повідомлення про підозру розглянуто без повідомлення та у відсутності прокурора.

Апелянт зазначала, що про існування оскаржуваної ухвали їй стало відомо 06.11.2024 після отримання детективом у кримінальному провадженні копії вступної та резолютивної частини ухвали, на підтвердження чого долучила до апеляційної скарги копію відповідної розписки детектива ОСОБА_11 від 06.11.2024.

Дані по направлення та вручення прокурору копії оскаржуваної ухвали у матеріалах провадження відсутні.

Апеляційну скаргу подано прокурором ОСОБА_6 07.11.2024.

Згідно з висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 04.11.2019 у справі № 760/12179/16-к, якщо ухвала слідчого судді постановлена без виклику особи, інтересів якої вона стосується та яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи має обчислюватися з дня отримання копії судового рішення, незалежно від наявності інших джерел інформування про прийняте рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга подана прокурором ОСОБА_6 в строк, передбачений абзацом 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а відтак не убачає підстав для розгляду клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається із матеріалів судового провадження, другим відділом детективів Підрозділу детективів із розслідування кримінальних проваджень у бюджетній сфері Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001389 від 13.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

У межах вказаного кримінального провадження 30.05.2024 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої юридичної особи використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 364 КК України.

19.08.2024 захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою у порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, в якій просила скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 30.05.2024 у кримінальному провадженні №0001389 від 13.10.2022.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 31.10.2024 задоволено скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 , та скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 30.05.2024 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, у кримінальному провадженні № 0001389, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування від 13.10.2022.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, та приходить до висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Аналіз положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України дає підстави вважати, що в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру підлягають з`ясуванню дотримання в ході повідомлення про підозру Глави 22 КПК України, у тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст. 277 КПК України.

Відповідно до п. 2 ст. 277 КПК України, повідомлення має містити такі відомості:

1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;

2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;

3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;

4) зміст підозри;

5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;

7) права підозрюваного;

8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Задовольняючи скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 та скасовуючи повідомлення про підозру від 30.05.2024 у кримінальному провадженні № 0001389 від 13.10.2022, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність обгрунтованості повідомленої ОСОБА_9 підозри, зокрема, посилався на відсутність належних та допустимих доказів наявності у діях ОСОБА_9 об`єктивної та суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

На переконання колегії суддів, у даному випадку слідчий суддя вийшов за межі своїх повноважень, які обмежуються здійсненням судового контролю у визначених КПК України випадках, та надав оцінку обставинам, які досліджуються судом в ході судового провадження.

Так, відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою для повідомлення особі про підозру.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Вказані вимоги слідчим суддею при розгляді скарги не дотримано.

Замість перевірки дотримання вимог ст.ст. 277, 278 КПК України при складанні, затвердженні та врученні 30.05.2024 повідомлення про підозру ОСОБА_9 , слідчий суддя вдався до встановлення наявності події та складу кримінального правопорушення, оцінки доказів у кримінальному провадженні, тобто до вирішення тих питань, які не є предметом розгляду слідчого судді під час досудового розслідування, про що обгрунтовано зазначив прокурор в апеляційній скарзі.

Оцінивши наявні докази, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність складу інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, тим самим слідчий суддя вирішив питання, які не є предметом розгляду під час досудового розслідування, оскільки, відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо належності та допустимості зібраних у справі доказів, наявності чи відсутності події, складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Таким чином, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов передчасного висновку про необгрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 31.10.2024 постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали.

Дослідивши вимоги та зміст скарги захисника ОСОБА_7 на повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 30.05.2024 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Перевіркою наданих суду апеляційної інстанції матеріалів встановлено, що в повідомленні про підозру ОСОБА_9 від 30.05.2024 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України належним чином викладено зміст підозри та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, із зазначенням статей (частин статей) закону України про кримінальну відповідальність, та стислого викладу фактичних обставин кримінального правопорушення.

Аналіз вказаного повідомлення про підозру дає підстави стверджувати, що воно за своїм змістом у повній мірі відповідає вимогам ст. 277 КПК України, та містить у собі всі передбачені вказаною статтею відомості.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів не здобуто доказів порушення стороною обвинувачення вимог ст. ст. 276-278 КПК України під час складення та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_9 , які б слугували підставою для його скасування.

Крім того, доводів стосовно порушення органом досудового розслідування вимог ст.ст. 277, 278 КПК України під час складення та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_9 , скарга захисника не містить, натомість доводи захисника ОСОБА_7 у скарзі фактично зведені до питань доведеності винуватості, оцінки належності та допустимості доказів. Однак з`ясування вказаних обставин не є предметом доказування при розгляді скарги на повідомлення про підозру.

За таких обставин, у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 на повідомлення про підозру від 30.05.2024 у кримінальному провадженні № 0001389 від 13.10.2022 слід відмовити, оскільки скаржником не доведено, що при складенні та врученні вказаного повідомлення про підозру було допущено порушення норм чинного КПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора та її задоволення, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 на повідомлення про підозру від 30.05.2024 у кримінальному провадженні № 0001389.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 277, 278, 303, 395, 404, 405, 407, 412, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2024 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 на повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 30.05.2024 у кримінальному провадженні № 0001389 від 13.10.2022.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3