20.01.2025 Справа № 642/258/25
Провадження № 1-кс/642/121/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

слідчого судді за участю секретаря судового засідання: прокурора захисника перекладача підозрюваного ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Харкові клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000089 від 17.01.2025 у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Батумі, Грузія, громадянина Грузії, який не працює в Україні, одружений, з вищою освітою, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , 2007 року народження, ОСОБА_10 , 2009 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в Україні не має постійного місця проживання, раніше не судимий в Україні,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

17.01.2025 до Ленінського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000089 від 17.01.2025 у відношенні ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000089 від 17.01.2025 за ознакою вчинення кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 16.01.2025, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 23 год. 10 хв., знаходячись за адресою: м.Харків пров.Верхівський, 7, під`їзд №1, в підвальному приміщенні, яке використовується для укриття, з малознайомим ОСОБА_11 вживали алкогольні напої. Під час вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_6 помітив у ОСОБА_11 мобільний телефон торгової марки «TECNO» BG 5 Spark Go 2024, 128 GB, ІМEI 1: НОМЕР_1 , ІМEI 2: НОМЕР_2 . В цей час у нього виник злочинний умисел направлений на заволодіння мобільним телефоном.

Реалізовуючи свій прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, діючи умисно, з корисливого мотиву, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, заволодів мобільним телефоном торгової марки «TECNO» BG 5 Spark Go 2024, 128 GB, ІМEI 1: НОМЕР_1 , ІМEI 2: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_11 . Після цього ОСОБА_6 , діючи з метою придушення волі останнього до супротиву, з погрозою застосування насильства, погрожуючи ножем, почав наносити потерпілому багаточисельні удари ногами та руками в область тулуба, не більше 20 ударів, після чого використовуючи скляну порожню пляшку, яка була поруч, завдав один удар по голові.

В результаті злочинних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_11 були спричинені наступні тілесні ушкодження: поверхневі забиті рани на волосистій частині голови в потиличній ділянці, в тім`яній ділянці праворуч, а також в лобній ділянці праворуч, садна на спинці носу, в лобній ділянці праворуч, на правій щоці, на правій брові, на лівому крилі носу, в лівій скроневій ділянці та в ділянці правого колінного суглобу, синець в лівій параорбітальній ділянці голови.

За ступенем тяжкості поверхневі забиті рани, садна та синець викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.2.3.2. «Б», п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.відносяться до легких тілесних ушкоджень, що підтверджено висновком судово-медичної експертизи № 09-109/2024 від 17.01.2025.

Після цього ОСОБА_6 разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення втік, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 4 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану.

17.01.2025 о 12:51 год. ОСОБА_6 фактично затриманий в порядку ст.208 КПК України.

17.01.2025 ОСОБА_6 повідомлений про підозру у вчинені кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст.187 КК України.

Слідчий вказує, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події, протоколом допиту потерпілого, протоколом допиту свідка, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, офійних джерел існування та міцних соціальних зв?язків в Україні не має, офіційну роботу не має, раніше не судимий на території України, тому єдостатні підстави вважати, що підозрюваний при застосуванні більш м?якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у подальшому, з огляду на його моральні якості, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, виїхати за межі України, так як є громадянином Грузії, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник - адвокат ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний свою провину визнав частково, просив суд обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт або особисте зобов`язання, зазначив, що в 2014 році захищав Україну від агресії рф, отримав контузію.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку всі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: … 9) запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).

При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

В цьому випадку, вимоги ч.ч. 1, 2 та 6 ст. 132 КПК України, слідчим дотримано.

Так, СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській областіздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000089 від 17.01.2025 у відношенні ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

17.01.2025 о 12:51 год. ОСОБА_6 фактично затриманий в порядку ст.208 КПК України.

17.01.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення - злочину,передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Відповідно до ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно ч.2 ст. 1, ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною 17 липня 1997 року, є невід`ємною частиною національного законодавства України.

Суд вважає за необхідне і доцільне застосувати норми міжнародного права при розгляді даного клопотання.

Відповідно до положень ст.ст. 5, 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" визначений термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а належність, допустимість та достатність доказів здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретних характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Крім того, судом враховуються заявлені стороною обвинувачення ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України: запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Беручи до уваги, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин проти власності, не має офіційних джерел доходу на території України, не має постійного місця проживання на території України, є громадянином Грузії, то є підстави вважати, що у підозрюваного ОСОБА_6 можуть виникнути передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України спроби, а саме:

- перебуваючи на волі, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 15 (п`ятнадцяти ) років, без застосування запобіжного заходу до нього, може покинути територію України, оскільки є громадянином Грузії, та не має місця мешкання на території України, тобто існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду;

- підозрюваний, зважаючи на тяжкість вчиненого ним злочину та бажання уникнути відповідальності, враховуючи цинічність дій відносно потерпілого при вчиненні злочину, може вчинити й інші дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного та фізичного впливу на потерпілого, а також свідків, які викривають його у вчиненні злочину (при цьому провести дії, які перешкодять органу досудового розслідування при встановленні нових свідків по кримінальному провадженню або ж спотворять їх показання, що буде загрожувати встановленню істини по кримінальному провадженню, тобто незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, і існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконний вплив на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- підозрюваний, без обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення, тобто існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинення інших кримінальних правопорушень-злочинів.

Слідчий суддя вважає доведеним наявність та обґрунтованість ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме спроб підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше несудимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять роки.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином та карається позбавленням волі на строк до п`ятнадцяти років.

Враховуючи фактичні обставини та вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_6 вказаного вище кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, відсутність постійного місця проживання, місця роботи та джерела доходів, осіб на утриманні, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя дійшов висновку щодо обґрунтованості доводів клопотання слідчого та прокурора та наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Стороною захисту під час розгляду даного клопотання не наведено доводів та не надано належних доказів, що спростовують обґрунтованість пред`явленої підозри та свідчать про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я до суду також не надано, тому слідчий суддя вважає за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею розглядалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, проте, враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам.

На підставі п.1 ч.4 ст. 183 КПК України підстави для застосування застави у кримінальному провадженні - відсутні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000089 від 17.01.2025 у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» (№27) строком на 60 (шістдесят) днів в межах строків досудового розслідування, тобто до 17 березня 2025 року, взявши його під варту в залі суду негайно без визначення застави.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 17 січня 2025 року з 12-51 години.

Встановити строк дії ухвали до 17 березня 2025 року до 12-51 год. включно.

Зобов`язати прокурора негайно повідомити близького родича, члена сім`ї ОСОБА_6 , або іншу особу за вибором підозрюваного про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 20.01.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1