Провадження 11-кп/824/2545/2025 Доповідач в 2 інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

06 лютого 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретарки ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 18 листопада 2024 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 18 листопада 2024 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 16 січня 2025 року.

Дане рішення мотивовано тим, що ризики, які були констатовані при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою не припинили свого існування, а саме, ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Судом при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу було враховано тяжкість покарання, яке їм загрожує в разі визнання їх винуватими у даному злочину, обізнані в мірі покарання та усвідомлюють, що за даний злочин передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10-ти років, у них відсутнє законне джерело доходу. На переконання місцевого суду, не продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання більш м`якого запобіжного заходу, непов`язаного із позбавленням волі може привести до того, що перебування на волі обвинувачений, який усвідомлюючи невідворотність, тяжкість та реальність покарання за вчинений злочин, наддасть можливість йому уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики суду та використати ситуацію, яка склалась в країні, на власну користь, а саме те, що на даний час військова агресія російської федерації проти України суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях. Крім того, прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, підтверджується зокрема тим, що обвинувачені офіційно не працевлаштовані, обрали для себе єдиним джерелом доходу злочинну діяльність, підозрюються у вчинені злочину з корисливих мотивів. Підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який судом не встановлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказав на незаконність і необґрунтованість ухвали. В обґрунтування вимог скарги захисник зазначив, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою є безпідставним, а ризики, про які зазначає сторона обвинувачення є необгрунтованими та не підтверджуються матеріалами провадження. Також, захисник зазначає, що судом не в повній мірі враховано дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, зареєстрований та проживає в Україні, на спеціальних обліках не перебуває. Крім того, судом не взято до уваги показання потерпілої ОСОБА_10 , яка вказала на те, що ОСОБА_8 не вчиняв щодо неї протиправних дій, у тому числі відкритого заволодіння. Окрім цього, потерпіла під час судового розгляду заперечувала щодо задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 . Вказав на те, що вказаний підхід суперечить як національному законодавству, так і практиці Європейського суду з прав людини. Просив ухвалу скасувати та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Ухвала Дарницького районного суду міста Києва від 18 листопада 2024 року в частині продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою учасниками судового розгляду не оскаржується.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

захисника, який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін;

вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Як вбачається з апеляційної скарги захисника, останнім порушене питання про скасування оскаржуваної ухвали із постановленням нової ухвали про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. Між тим, колегія суддів звертає увагу на те, що ухвала суду першої інстанції була постановлена 18 листопада 2024 року, строк тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою був визначений до 16 січня 2025 року. У подальшому щодо обвинуваченого ОСОБА_8 діяла інша ухвала, а оскаржувана ухвала втратила свою чинність. На день розгляду провадження судом апеляційної інстанції, ухвала Дарницького районного суду міста Києва від 18 листопада 2024 року про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою фактично втратила чинність. Висновки, які були зроблені в цій ухвалі, на сьогоднішній час втратили своє юридичне значення, що указує на неможливість скасування цієї ухвали судом апеляційної інстанції.

Необхідність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою суд першої інстанції мотивував наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

За своєю правовою природою ризик вчинення підозрюваним, обвинуваченим дій (поведінки підозрюваного, обвинуваченого), перелік яких визначений ч. 1 ст. 177 КПК України, є твердженням, яке ґрунтується на доказах, про імовірність протидії підозрюваного, обвинуваченого кримінальному провадженню у одним із способів, зазначених в указаній нормі закону. Така протидія може мати місце як у майбутньому, так і нинішньому чи минулому. Проте, існування можливості такої протидії на майбутнє, повинно підтверджуватися доказами станом на момент ухвалення відповідного рішення. Це твердження знайшло своє підтвердження у ряді статей діючого КПК України. Зокрема, аналіз положень ч. 2 ст. 177, ч. 1 ст. 194, ч. 1 ст. 196, ч. 3 ст. 199 КПК України дає підстави стверджувати те, що як у випадку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і у випадку продовження строку дії цього запобіжного заходу суд вирішує питання про існування ризиків станом на час ухвалення відповідного рішення. У зв`язку із цим, колегія суддів вважає, що перевірка висновків суду першої інстанції про існування того чи іншого ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, можлива лише під час дії ухвали про застосування запобіжного заходу чи продовження строку тримання під вартою, тобто у час, коли ці ризики дійсні та існує реальна можливість перевірки їх існування. Та обставина, що станом на час розгляду провадження оскаржувана ухвала втратила чинність унеможливлює скасування цієї ухвали, що указує на необґрунтованість вимог захисника в частині скасування цієї ухвали. Колегія суддів також зважає на те, що у відповідності із вимогами ст. 407 КПК України до повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги відноситься прийняття рішення пов`язаного виключно із втручанням у судове рішення шляхом його зміни чи скасування або невтручання, шляхом залишення цього рішення без змін. Цією нормою закону не передбачено можливості встановлення будь-яких фактів, констатації порушень закону, тощо без прийняття апеляційним судом свого рішення щодо рішення суду першої інстанції. У зв`язку із цим, за відсутності підстав для зміни чи скасування судового рішення, як такого яке втратило чинність, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості ухвалити будь-яке рішення щодо тих обставин, які наведені захисником у апеляційній скарзі.

Колегія суддів зважає і на те, що нормами КПК України не передбачається можливість залишення апеляційної скарги без розгляду. Наведені вище обставини не дають також підстав для закриття апеляційного провадження.

Із урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 у зв`язку з неможливістю скасування ухвали слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 18 листопада 2024 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , а тому колегія суддів залишає апеляційну скаргу захисника без задоволення, а зазначену ухвалу - без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 18 листопада 2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 до 16 січня 2025 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

_____________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Справа 753/16633/23 Головуюча в 1 інстанції - ОСОБА_11

Провадження 11-кп/824/2545/2025 Доповідач в 2 інстанції - ОСОБА_2

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

06 лютого 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретарки ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 18 листопада 2024 року, -

Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 18 листопада 2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 до 16 січня 2025 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошений 11 лютого 2025 року о 17 годині 15 хвилин.

СУДДІ

_____________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4