Провадження № 11-сс/811/1907/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника власника майна товариства з обмеженою відповідальністю «ОКЕАН» - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 грудня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 звернувся до суду у межах кримінального провадження №0000076, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, з клопотанням про арешт майна.

Ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 грудня 2024 року зазначене клопотання прокурора - задоволено.

Накладено арешт шляхом заборони здійснювати будівельні роботи, знімати шар грунту, завозити будівельні матеріали, зрізати зелені насадження на земельній ділянці із кадастровим номером :01:004:0040 площею 1810 кв.м. на вул.П.Орлика, 18 у м. Дрогобич Львівської області, що передана в оренду ТзОВ «Океан» та належить на праві власності територіальній громаді м.Дрогобича в особі Дрогобицької міської ради.

Слідчий суддя провівши аналіз правових підстав для арешту майна, прийшов до висновку про необхідність задоволення вище вказаного клопотання слідчого про арешт майна.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник власника майна товариства з обмеженою відповідальністю «ОКЕАН» подала апеляційну скаргу, в якій просить слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10.12.2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою у клопотанні прокурора Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 про арешт майна відмовити.

В обґрунтування апеляційний вимог зазначає, що слідчий суддя формально підійшов до розгляду клопотання про накладення арешту, допустив неповноту та неприпустиме спрощення судового розгляду, мотиви обґрунтування арешту, носять формальний характер і не ґрунтуються на доказах, а саме рішення не відповідає вимогам КПК України.

Зазначає, що в даному випадку ТзОВ «Океан» розпочав будівельні роботи на земельній ділянці, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, відповідно дозволу на початок будівельних робіт (повідомлення про початок будівельних робіт) та діючого договору оренди земельної ділянки, речове права на земельну ділянку - право оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:004:0040, зареєстровано в ДРРП 20.09.2018 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 06, що підтверджується витягом, який є в матеріалах кримінального провадження.

Вважає, що відповідно відсутні дії, які б свідчили про те, що ТзОВ «Океан» вчиняє самочинне будівництво на земельній ділянці, що перебуває в оренді товариства. Безпідставним є висновок суду про те, що у реєстр речових прав 24.09.2018 внесено виправлення, видалено адресу земельної ділянки (м.Дрогобич, вул. П.Орлика, 18) та видалено цільове призначення для розширення існуючої території, і що 10.09.2015 між Дрогобицькою міською радою та ТзОВ «Океан» укладено договір оренди земельної ділянки на вул.П.Орлика, 18, для розширення існуючої території (благоустрою, озеленення, встановлення фонтану, забезпечення санітарно- гігієнічних норм).

Звертає увагу, що станом на даний час і на час укладення договору оренди, яким фактично пролонговано попередній договір оренди земельної ділянки, цільове призначення земельної ділянки залишилося незмінним - це землі громадської та житлової забудови. Земельна ділянка є комунальною власністю і ніхто не вчиняє жодних дій щодо зміни власника ділянки.

Вважає, що суд наклавши арешт на земельну ділянку та заборонивши здійснювати будівельні роботи на ділянці при наявності всіх дозвільних документів на проведення будівельних робіт, фактично позбавив ТзОВ «Океан» право користування орендованою земельною ділянкою, залишивши тільки обов`язки землекористувача при тому, що договір оренди земельної ділянки від 10.08.2018 року є чинний правочин.

Вважає, що такий судовий акт є незаконним втручання в мирне володіння майном ТзОВ «Океан» та порушує ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Заслухавши доповідь судді, виступ адвоката ОСОБА_7 , думку прокурора ОСОБА_6 , вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 слід задоволити з таких підстав.

Частина 1 статті 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши матеріалами клопотання, колегія суддів вважає, що прокурором не підтверджено та не доведено, що дане майно містить відомості, які можуть слугувати доказами у розслідуваному кримінальному провадженні або мають відношення до нього та необхідності у застосуванні заходу забезпечення як арешт майна.

За матеріалами справи вбачається що в провадженні слідчого відділу Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження провадженні №0000076 від 12.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, щодо можливого вчинення кримінального правопорушення посадовими особами Дрогобицької міської ради та ТзОВ «Океан» під час влаштування благоустрою пішохідної зони на орендованій земельній ділянці з кадастровим номером :01:004:0040, що за адресою вул. Пилипа Орлика, 18, м. Дрогобич Львівської області, а саме: здійснюється самовільне будівництво об`єкта нерухомості на підставі підроблених документів.

Постановою старшого слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУНП України у Львівській області капітана поліції ОСОБА_9 від 20.11.2024 про визнання речовим доказом у межах кримінального провадження №0000076 від 12.11.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, визнано речовим доказом земельну ділянку із кадастровим номером :01:004:0040 площею 1810 кв.м. за адресою: вул.П.Орлика, 18. Прийняте рішення мотивує, зокрема, тим, що вказана земельна ділянка зберігає на собі сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тому підпадає під ознаки речей, визначених ст.98 КПК України.

Разом з тим, відповідно до приписів ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Апеляційний суд зазначає, що предметом злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України є: складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

В свою чергу, згідно диспозиції ст. 366 КК України кримінальна відповідальність за вказаною нормою кримінального закону, передбачена за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

З наведеного вбачається, що предметом злочину у даному випадку є саме офіційні документи, але в жодному разі не земельна ділянка, яка на теперішній час перебуває у користуванні ТзОВ «Океан».

Колегія суддів зазначає, що в обґрунтування клопотання прокурор визначив метою накладення арешту у зв`язку з тим, що земельна ділянка містить відомості, що можуть бути доказом у кримінальному провадженні, хоча при цьому конкретно мету та правову підставу арешту майна не обґрунтував, а лише поверхово послався на положення ст. 170 КПК України, які загалом визначають поняття арешту майна.

Доводи прокурора, що арешт майна необхідний також з метою запобігання його використання всупереч встановленого законом порядку проведення будівельних робіт, на думку апеляційного суду, є необґрунтованими, оскільки заборона використання майна як захід забезпечення кримінального провадження, не входять до завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України, та ці питання, у разі існування порушень отримання дозволів та проведення будівельних робіт, мають вирішуватися компетентними органами виконавчої влади шляхом заходів реагування в межах компетенції.

Також, враховуючи те, що особі, у власності якої перебуває майно, на яке прокурор просить накласти арешт, не пред`явлено підозру у даному кримінальному провадженні та не внесено відомості щодо таких осіб до ЄРДР, такі особи не є ні підозрюваними, ні обвинуваченими, а тому на зазначене майно, відповідно до вищенаведених положень кримінального процесуального закону, не може бути накладено арешт.

Колегія суддів зазначає, що злочин передбачений ч.1 ст. 366 КК України згідно ст. 12 КК відноситься до злочинів невеликої тяжкості, так як передбачає покарання до 3 років обмеження волі, тобто враховуючи що вчинено кримінальне правопорушення 24.09.2018 року то на це час закінчились строки давності за ст. 49 КК.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов необґрунтованого висновку про наявність правових підстав для арешту майна у цьому кримінальному провадженні на день розгляду клопотання, оскільки матеріали, які надав прокурор до клопотання не доводять наявності достатніх підстав для накладення арешту на майно.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що в розумінні вимог ст. 132 КПК України прокурор не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які він послався у клопотанні про арешт майна, а слідчий суддя, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Сам по собі факт наявності постанови про визнання майна речовим доказом не безумовною підставою для накладення арешту на майно з даних підстав, слідчий суддя самостійно перевіряє відповідність ознак майна критеріям, передбаченим ст. 98 указаного Кодексу, при цьому висновки слідчого судді не залежать від наявності у кримінальному провадженні постанови про визнання вказаного майна речовим доказом.

На думку апеляційного суду, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню на підставі вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України та ч. 1 ст. 412 КПК України.

У зв`язку з наведеним, апеляційну скаргу представника власника майна товариства з обмеженою відповідальністю «ОКЕАН» - адвоката ОСОБА_8 слід задоволити, ухвалу слідчого судді про арешт майна скасувати.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу представника власника майна товариства з обмеженою відповідальністю «ОКЕАН» - адвоката ОСОБА_8 - задоволити.

Ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 грудня 2024 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні прокурора Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 , про арешт майна шляхом заборони здійснювати будівельні роботи, знімати шар грунту, завозити будівельні матеріали, зрізати зелені насадження на земельній ділянці із кадастровим номером :01:004:0040 площею 1810 кв.м. на вул.П.Орлика, 18 у м. Дрогобич Львівської області, що передана в оренду ТзОВ «Океан» та належить на праві власності територіальній громаді м.Дрогобича в особі Дрогобицької міської ради.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4