Провадження №1-кп/523/642/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2025 року м. Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні матеріали по кримінальному провадженню №0000372 внесеному до ЄРДР 26.09.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в суді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання обвинуваченої ОСОБА_7 під вартою на 60 днів, посилаючись на неможливість завершити судовий розгляд кримінального провадження до закінчення строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження існування ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які були наявні при обранні запобіжного заходу.

Захисник та обвинувачена просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора, пояснивши, що ризики прокурором не доведені, крім того обвинувачена має міцні соціальні зв`язки.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, враховуючи що строк дії обраного відносно обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується, а підстави для його зміни з урахуванням особи обвинуваченої відсутні, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання обвинуваченої та вважає доцільним продовжити дію обраного відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу на 60 днів виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Стаття 177 КПК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з цим, ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

З огляду на п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Згідно зі ст.8, ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави, а принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Наряду з наведеним, відповідно до вимог п.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 63 рішення у справі «Доронін проти України від 19.02.2009р.) про обрання чи продовженні застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою навіть у справах про вбивство та при спробі обвинуваченого зникнути, національні суди мають розглядати можливість застосування тих чи інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, а посилання при цьому головним чином на тяжкість обвинувачення не уявляє собою « відповідної та достатньої» підстави.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 08.08.2023 року відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, у зв`язку з наявністю ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, який було продовжено судом.

З характеризуючих матеріалів на ОСОБА_7 вбачається, що такі ризики як можливість обвинуваченої переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення продовжують існувати, оскільки обвинувачується у скоєні особливо тяжкого злочину, державної зради під час дії воєнного стану, за яке передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Обставин які не були враховані судом при обранні відносно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та наявності підстав для його зміни на даний час суд не вбачає.

У зв`язку з чим, з метою забезпечення виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків та запобіганню спробам ухилитися від суду й перешкоджати кримінальному провадженню, суд вважає доцільним продовжити дію обраного відносно обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Керуючись ст.ст.177, 178, 331, 369-372, 383 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 07.04.2025 року.

Копію ухвали направити в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання, прокурору та іншим зацікавленим особам для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена протягом 5 днів до Одеського апеляційного суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3