Справа № 190/2687/23
Провадження № 1-в/191/764/24
У Х В А Л А

іменем України

08 січня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про приведення вироку стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX,

ВСТАНОВИВ:

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про приведення вироку стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX.

Від представника державної установи та засудженого надійшли заяви про розгляд клопотання без їх участі.

Прокурор вважав клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Суд, з урахуванням думки прокурора, дослідивши матеріали, долучені до клопотання, вважає необхідним клопотання задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «СВК (№94)» за вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 29.04.2024, яким він засуджений за ст.391КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання призначеного за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 31.08.2022 і остаточно призначено покарання за сукупністю вироків 1 рік 3 місяці позбавлення полі. Обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши ОСОБА_4 під варту із зали суду. Строк відбуття покарання обраховується з 29.04.2024.

Вирок набрав законної сили 30.05.2024.

Відповідно до змісту зазначеного вироку ОСОБА_4 у 2023 році вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.391 КК України, тобто злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ці особа за порушення вимог режиму відбування покарання, була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного тпу (одиночної камери).

Вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 31.08.2022 ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 29.03.2021 і остаточно призначено до відбування покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 3 роки 5 днів. Строк відбування покарання обчислюється з 30.11.2021.

Вирок набрав законної сили 12.01.2023.

Відповідно до змісту зазначеного вироку ОСОБА_4 24.09.2021 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1897,50 грн.

Вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 29.03.2021 ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.185, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік. Зараховано у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення на досудовому слідстві з 04 по 23.02.2021 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку.

Вирок набрав законної сили 29.04.2021.

Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 11.11.2021 ОСОБА_4 скасовано іспитовий строк і направлено його для відбування покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, призначеного йому вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області 29.03.2021. Строк відбуття покарання рахується з моменту фактичного затримання.

Відповідно до змісту зазначеного вироку ОСОБА_4 04.02.2021 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 13750,35 грн.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання покарань.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон № 3886-IX), який набув чинності 09.08.2024, внесено зміни до ст. 51 (Дрібне викрадення чужого майна) Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеної у постанові від 07.10.2024 (справа № 278/1566/21) Закон № 3886-IХ, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважались кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені цим законом мають зворотну силу в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ та п.п 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Приписами підпункту 169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV Податкового кодексу України розмір податкової соціальної пільги визначений у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2021 встановлений на рівні 2270,00 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2021 році становив 1135,00 грн. Відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2021 складали 2270,00 грн.

Вирок П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 29.04.2024, за яким ОСОБА_4 засуджено за ст.391 КК України, не підпадає під дію Закону України №3886-IX. Також не підпадає під дію Закону України № 3886-IX вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 29.03.2021, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.185, 75 КК України, оскільки сума крадіжки перевищує визначений законодавством мінімум.

При цьому, за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 31.08.2022 сума крадіжки становить менше визначеного законодавством мінімуму (2270,00 грн.).

Враховуючи, що вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 29.04.2024 на підставі ст.71 враховано вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 31.08.2022, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.185, 75 КК України, за яким караність діяння усунута, суд дійшов висновку про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 31.08.2022 на підставі ч.2 ст.74 КК України, привівши вирок П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 29.04.2024 у відповідність до норм діючого законодавства, без застосування ст.71 КК України.

Керуючись ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-IX від 18.07.2024, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 31.08.2022, яким він засуджений за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024.

Привести вирок П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 29.04.2024 стосовно ОСОБА_4 у відповідність до чинного законодавства.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженим вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 29.04.2024 за ст.391 КК України до покарання у виді у виді 1 (одного) року позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 29.04.2024.

Копію ухвали направити до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» для виконання.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1