Справа № 372/339/25
Провадження № 1-кп-171/25
В И Р О К

іменем України

18 лютого 2025 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002202 від 09.11.2024 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Біла Церква Київської області, громадянин України, неодружений, з професійно-технічною освітою, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

10 жовтня 2024 року, близько 16 години ОСОБА_4 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , власником якої являється ОСОБА_6 та яку згідно договору оренди від 30.12.2022 орендує ОСОБА_5 .

Маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, який введено відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про запровадження воєнного стану в Україні» із подальшим продовженням строку дії, переслідуючи корисливий мотив, маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх наслідки, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та власника, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу зайшов до однієї із кімнат вищевказаної квартири, де виявив шафу, в які знаходилися грошові кошти.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи таємно, з вказаної шафи, а саме із шухляди викрав грошові кошти в сумі 70000 (сімдесят тисяч) гривень та 2000 (дві тисячі) доларів США, що при перерахунку на гривні, згідно офіційного курсу НБУ, станом на 10 жовтня 2024 року, становить 82400 (вісімдесят дві тисячі чотириста) гривень, належних ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденими грошовими коштами на свій розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, щиро покаявся у вчиненому, підтвердив фактичні обставини, викладені у обвинувальному акті.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 показала, що на час зникнення коштів вона не була дома, вважає, що кошти вкрав ОСОБА_4 , з яким вони проживали разом у громадянському шлюбі, він їй уже повернув частину коштів, а саме, - 27500 грн.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав обвинувачення, викладене стосовно ОСОБА_4 в обвинувальному акті, просив визнати його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити обвинуваченому покарання у виді п`яти років позбавлення волі, з можливістю застосування положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки.

Потерпіла просила призначити обвинуваченому покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у провадженні, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; їм роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження суд обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої, визнавши недоцільним дослідження інших доказів в рамках даного кримінального провадження.

Суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена, а його умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), в умовах воєнного стану, правильно кваліфіковані по ч. 4 ст. 185 КК України.

Також, судом досліджено дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, у лікаря психіатра отримує допомогу з 2000 року з приводу легкої розумової відсталості, однак під час скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, в даний час може усвідомлювати значення своїх дій та примусових заходів медичного характеру не потребує, у лікаря нарколога на обліку не перебуває, з місця проживання характеризується посередньо, про що свідчать: характеристика, надана поліцейським офіцером громади сектору поліцейських офіцерів громади № 1 відділу взаємодії з громадянами Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області старшим сержантом поліції ОСОБА_8 , довідки Комунального некомерційного підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 4» від 12.11.2024 року № 1464 та від 12.11.2024 № 1465, висновок судово-психіатричного експерта ВАСПЕ КНП КОР «ОПНМО» ОСОБА_9 № 429 від 13.12.2024 року, вимога щодо судимості та свідчення обвинуваченого.

При призначенні ОСОБА_4 покарання відповідно до вимог статей 50, 65 КК України суд враховує конкретні обставини провадження, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, у лікаря психіатра отримує допомогу з 2000 року з приводу легкої розумової відсталості, однак під час скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, в даний час може усвідомлювати значення своїх дій та примусових заходів медичного характеру не потребує, за місцем проживання характеризується посередньо, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи все вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в його мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті.

Крім того, з урахуванням обставин справи, наявності обставини, що пом`якшує покарання та наявність обставини, що обтяжує покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який щиро покаявся, висловив свій жаль з приводу вчиненого, частково відшкодував завдану шкоду, повернувши потерпілій 27500 грн., та висловив бажання відшкодувати залишок коштів потерпілій у майбутньому, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, думку потерпілої, яка просила не позбавити волі обвинуваченого, суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та вважає за можливе застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст. 76 КК України. На переконання суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком три роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в закону силу не обирати.

Речові докази: оптичний диск «Verbatim» - залишити при матеріалах кримінального провадження, поліетиленовий пакет, переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Обухівського РУП ГУНП в Київській області, - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1