Справа № 643/1031/25
Провадження № 1-кс/643/443/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2025 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0004326 від 17.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

УСТАНОВИВ:

З поданого клопотання вбачається, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004326 від 17.06.2024 за ч. 3 ст. 368 КК України, яким установлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обіймаючи посаду заступника начальника управління - начальника відділу позапланових перевірок Управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Харківській області, будучи працівником правоохоронного органу, а також службовою особою, що займає відповідальне становище, здійснюючи функції представника влади, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення протиправним шляхом, використовуючи своє службове становище, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинила корупційний кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища.

20.01.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено: грошові кошти у розмірі 3500 доларів США та 350 євро.

Прокурор просить суд накласти арешт на вилучені під час обшуку грошові кошти з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник підозрюваної ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, посилалась на необґрунтованість підозри, наявність у підозрюваної тяжких захворювань та групи інвалідності, відповідно потреби у цих грошових коштах з метою їх використання на лікування, отримання постійного заробітку у вигляді заробітної плати та відповідно, можливості заощаджувати, знаходження у ОСОБА_5 на утриманні повнолітнього сина, який нещодавно закінчив навчання та матері похилого віку. Просила у задоволенні клопотання відмовити та повернути вилучені гроші ОСОБА_5 .

Дослідивши доводи клопотання, додані до нього документи та доводи сторони захисту слідчий суддя встановив таке: 20.01.2025 в період часу з 15:36 до 16:55 під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 17.01.2025 квартири за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено: грошові кошти у вигляді 3500 доларів США та 350 євро.

Клопотання про арешт майна надійшло до суду 23.01.2025, подано на поштове відділення 21.01.2025 протягом 48 годин після проведення обшуку, отже строк звернення з клопотанням прокурором дотриманий.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а метою, крім іншого, конфіскації майна як виду покарання (абз. 2 ч. 1, п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України).

Як убачається з ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження тощо.

Частина 11 ст. 170 КПК України передбачає, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Надані прокурором докази у сукупності є такими, що цілком обґрунтовують на цьому етапі розслідування підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Отже, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, яких класифікується як тяжкий і передбачає покарання, зокрема, у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Посилання захисника на отримання доходу, можливість робити заощадження, тяжкий стан здоров`я підозрюваної, перебування у неї на утриманні повнолітнього сина та матері, на думку слідчого судді, не є підставами для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна з метою його конфіскації, оскільки законність набуття майна у даному випадку значення немає. Інші обставини, які зумовлюють необхідність та зацікавленість підозрюваної у вилучених грошових коштах, не є критеріями, що визначені ч. 1 ст. 173 КПК України, за існування яких у задоволенні клопотання має бути відмовлено.

Отже, арешт вилучених грошових коштів з метою забезпечення конфіскації як виду покарання є виправданим заходом забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, ураховуючи кваліфікацію кримінального правопорушення та обставини його вчинення, слідчий суддя вважає, що потреба в накладенні арешту на вилучене майно є очевидною та доцільною.

Кожен з ризиків, перелічених в ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, доведений, отже клопотання має бути задоволено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 117, 168, 170-173, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 20.01.2025 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на грошові кошти у вигляді 3500 доларів США та 350 євро, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування.

Питання щодо зберігання вилученого майна вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 29.01.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1