Справа № 713/2993/24
Провадження №1-кс/713/17/25
УХВАЛА

іменем України

11.01.2025 м. Вижниця

Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вижниця клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000379 від 31.07.2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Путила, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 звернувся в суд з клопотанням, погодженим прокурором Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У клопотанні вказував, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за скоєння якого передбачена ст.332 ч.3 КК України, «організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненій за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів».

09.01.2025 року ОСОБА_4 затримано з підстав передбачених ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 332 ч.3 КК України. 10.01.2025 року в порядку та з підстав, передбачених ст.ст. 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.332 ч.3 КК України.

Під час досудового розслідування встановленні обставини, які дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, та які підтверджуються зібраними матеріалами кримінального провадження, а саме: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення; протоколами допиту свідків; протоколом огляду; протоколом затриманням ОСОБА_4 , в порядку ст. 208 КПК України; протоколом огляду місця події від 10.01.2025; протоколом обшуку від 09.01.2025; іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, у органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочини, покарання за який передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, з конфіскацією майна.

На даний час існують ризики, які дають підстави органу досудового розслідування вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

п. 1 переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчиненні тяжкого злочинів, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду на території іноземних держав, так як є уродженцем та мешканцем населеного пункту, який перебуває в безпосередній близкості з тереторією іноземної держави Румунія. Санкція ст.332 ч.3 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, з конфіскацією майна. Отже, невідворотність реального відбування покарання у разі визнання винним ОСОБА_4 , свідчить про те, що останній усвідомлюючи, що у разі набрання законної сили вироку щодо нього за вчинення кримінального правопорушення, по якому повідомлено про підозру у даному кримінальному провадженні, він може отримати покарання у вигляді позбавлення волі на термін від семи до дев`яти років з конфіскацією майна, з метою уникнення від покарання, може вчиняти дії щодо переховування від органів досудового розслідування чи у подальшому від суду.

п.3 незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки з метою уникнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, та інших, може намагатись здійснювати незаконний вплив на вказаних свідків як особисто, так і через інших осіб, з метою схилити свідків до зміни наданих показань або надання неправдивих показань у кримінальному провадженні, які б спростовували його вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях.

п. 4 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином: про можливість перешкоджання ОСОБА_4 кримінальному провадженню іншим чином свідчить той факт, що на даний час інші співучасники, які сприяли вчиненню кримінального правопорушення, відшукували ухилянтів, встановлюються.

п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється: вказаний ризик існує, оскільки встановлено, що ОСОБА_4 не має постійного джерела доходів, тобто офіційно ніде не працевлаштований.

ОСОБА_4 , в силу його матеріального становища та членів його сім`ї, а також дружніх зв`язків, має реальну можливість вільної зміни своє місця перебування, застосування більш м`яких запобіжних заходів таких, як особисте зобов`язання, особиста порука, чи-то домашній арешт, не дасть можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним покладених судом обов`язків.

Окрім того, застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, зробить можливим незаконний вплив на учасників, свідків у кримінальному провадженні, з боку ОСОБА_4 ..

Зазначив, що вищевикладене дає беззаперечні підстави вважати, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування, тому стосовно підозрюваного ОСОБА_4 необхідним є обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. Даних, які б вказували на неможливість застосування відносно

ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Просив обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 діб.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила клопотання про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити та визначити розмір застави.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 заперечували щодо застосування запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою та просили обрати менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують свої доводи, документів, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.332 ч.3 КК України.

09.01.2025 року о 23:20 год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.332 ч.3 КК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.332 ч.3 КК України та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені ОСОБА_4 10.01.2025 року о 13-00 год.

Копію клопотання з додатками підозрюваний ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_8 отримали 10.01.2025 року о 13-55 год.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно даних копії повідомлення про підозру та з доданих до клопотання матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.332 ч.3 КК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.332 ч.3 КК України відповідно до вимог ст.12 КК України є тяжким злочином.

Прокурором доведено обставини, передбачені пп.1, 2, 3 ч.1 ст.194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину ОСОБА_4 ; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 цього Кодексу, а саме, переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім цього, суд враховує, що відповідно до правової позиції викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів та бере до уваги доводи сторони захисту щодо клопотання прокурора, однак не вважає беззаперечно достатніми для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи зазначені вище ризики, наявність обґрунтованої підозри, особу підозрюваного, застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даній стадії досудового слідства є найбільш прийнятним, а інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України з наступних причин: домашній арешт - не доцільно застосувати у зв`язку з тим, що підозрюваний підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків.

Суд враховує положення ст.178 КПК України, а також те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, вагомість наявних доказів про вчинене кримінальне правопорушення підозрюваним.

За вказаних обставин слідчий суддя дійшов висновку про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування.

Згідно ст.197 ч.1, ч.2 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Таким чином задовольняючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та враховуючи відсутність доказів того, що злочин, у вчиненні якого він підозрюється, вчинений із застосуванням насильства чи погрози його застосування, не спричинив загибель людини, запобіжний захід у вигляді застави йому раніше не обирався і не був порушений, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Так, згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , зокрема те, що він раніше не судимий, не працює, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч.5 ст.182 КПК України у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч.3 ст.183 та ч.5 ст.194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 200, 202, 206, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання з 23-20 год. 09.01.2025 року.

Строк дії ухвали - до 09.03.2025 року включно.

Розмір застави визначити у межах 50 (П`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 151400,00 (Сто п`ятдесят одну тисячу чотириста) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена, як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Вижницького районного суду Чернівецької області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_9