Справа №127/2365/25
Провадження №1-кс/127/1110/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, майора поліції ОСОБА_3 про надання дозволу на проведення обшуку,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, майор поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку, мотивуючи клопотання тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0000259 від 21.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на адресу СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надійшов рапорт старшого о/у в ОВС УСР у Вінницькій області ОСОБА_4 про те що працівниками УСР у Вінницькій області ДСР НПУ було отримано інформацію стосовно групи осіб, які здійснюють незаконні дії пов`язані з зберіганням та збутом вогнепальної зброї.

На виконання доручення старшого слідчого СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надійшов рапорт оперуповноваженого 1-го відділу УСР у Вінницькій області ДСР Національної поліції України, про те, що першочерговими вжитими заходами з використанням оперативних можливостей, вдалося встановити, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який отримує зброю від військовослужбовців ЗСУ за грошову винагороду з метою подальшого продажу.

Підчас перевірки вказаної інформації в якості свідка допитано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в ході проведення допиту повідомив про те, що близько двох місяців тому, під час розпиття спиртних напоїв в одному із закладів міста він познайомився з військовослужбовцем, який розповів йому про також військового на ім`я ОСОБА_7 , який проживає в районі «Пятничани», користується номером мобільного телефону НОМЕР_1 , та який продає трофейну зброю, патрони, та автомати. В ході розмови з ОСОБА_8 , останній повідомив, що трофейної зброї в нього на разі не має, а є автомат Калашнікова по 500 доларів США. На вказану пропозицію ОСОБА_9 відмовився та продовжив далі відпочивати.

На даний час у слідства є усі підстави вважати, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем своєї реєстрації та проживання зберігає зброю, боєприпаси та інші речі та предмети, які вилучені із обігу на території України, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав за обставин, викладених у ньому.

Вислухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Стаття 233 КПК України передбачає, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якої метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті. Під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення.

Ст. 234 КПК України встановлено, що обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що:

1) було вчинено кримінальне правопорушення;

2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування;

3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду;

4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи.

Відповідно пункту 6 частини третьої статті 234 КПК України у разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно містити відомості про особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Разом з тим, всупереч наведеним вище нормам, клопотання не наповнене доказовою базою, зокрема у клопотанні та додатках до нього відсутні належні докази щодо необхідності проведення обшуку вказаного домоволодіння та знаходження у ньому речових доказів, оскільки базуються в своїй основі на рапортах оперуповноважених працівників поліції, що є недостатніми тав своїй сукупності не підтверджують достовірність обставин викладених в клопотанні.

Слідчий суддя також враховує, що згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (Конвенція) кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Пунктом 45 рішення Європейського суду з прав людини «Бук проти Німеччини» від 28.04.2005 року, (Buck v. Germany), заява № 41604/98, ECHR 2005-IV) встановлено, що держави можуть за необхідності вдаватися до проведення обшуку з метою отримання доказів на підтвердження факту вчинення певних правопорушень. При цьому, суду необхідно оцінювати, чи підстави, наведені на обґрунтування проведення обшуку житла та виїмки з нього, є належними та достатніми і чи принцип пропорційності дотриманий (див.: зазначене рішення у справі «Функе проти Франції», пункти 55-57; рішення від 25 лютого 1993 р. «Крем`є проти Франції», № 11471/85, пункти 38-40 тощо).

Враховуючи, що слідчим в судовому засіданні не було доведено, що потреби досудового розслідування в проведенні обшуку виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про які йдеться у клопотанні, що свідчить про недотримання останнім принципу пропорційності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим, а тому відсутні підстави для його задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 233, 234, 235, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, майора поліції ОСОБА_3 про надання дозволу на проведення обшуку квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя