Справа №:755/513/25
Провадження №: 1-кс/755/140/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" лютого 2025 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника (у режимі відеоконференції) ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого в ОВС 2 відділу слідчого управління (з дислокацією у м. Київ) Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим ОСОБА_5 , погоджене прокурором прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Саки АР Крим, громадянина України, останнє відоме місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000283 від 13.12.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України,

в с т а н о в и л а :

слідчий в ОВС 2 відділу СУ ГУ СБУ в АР Крим (з дислокацією у м. Київ) ОСОБА_5 ,за погодженням прокурора прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 ,звернувся до слідчої судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000283 від 13.12.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням (з дислокацією у м. Київ) Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим за процесуального керівництва прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000283, відомості про яке 13.12.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111,ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до вимог ст. 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Також відповідно до вимог ч. 2 ст. 19, ст. 68 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 5, ч. 1 ст. 72, ст. 73 Конституції України передбачено, що Україна є республікою. Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами. Питання про зміну території України вирішується виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їх повноважень, встановлених Конституцією України.

Крім того, ч. 2 ст. 72 Конституції України передбачено, що всеукраїнський референдум проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш, як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш, як у двох третинах областей і не менш, як по сто тисяч підписів у кожній області.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Незважаючи на це, у приміщенні Верховної Ради АР Крим 06.03.2014 у порушення ч. 3 ст. 2, ст. 72, ст. 73, п. 2 ч. 1 ст. 85, ст. 132 Конституції України та п. 2 ч. 3 ст. 3, ст. ст. 18, 27 Закону України «Про всеукраїнський референдум» депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято незаконну постанову № 1702-6/14 «О проведении общекрымского референдума», в якій визначено дату такого волевиявлення - 16.03.2014, на яке виносилося питання про входження АР Крим до складу російської федерації на правах суб`єкта федерації.

Відповідно до зазначеної постанови 16.03.2014 на території Автономної Республіки Крим проведено незаконний референдум, результатом якого стала тимчасова окупація території АР Крим і міста Севастополя, а також їх входження до складу російської федерації на правах суб`єкта федерації.

Результати «референдуму» не визнані жодною країною світу, крім російської федерації. Відповідно до п. 5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 68/262 від 27.03.2014 «Територіальна цілісність України», проведений 16.03.2014 в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі референдум не маючи законної сили не може бути основою для будь - якої зміни статусу Автономної Республіки Крим або м. Севастополя.

Також, в пункті 1 вказаної Резолюції зазначено, що Генеральна Асамблея ООН підтверджує свою прихильність суверенітету, політичної незалежності, єдності і територіальної цілісності України в її міжнародно визнаних кордонах.

У подальшому, 17.03.2014 депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято постанову № 1745-6/14 «О независимости Крыма», згідно з якою на підставі, так званої, «Декларації про незалежність Республіки Крим», прийнятої на позачерговому пленарному засіданні Верховної Ради АР Крим 11.03.2014 та позачерговому пленарному засіданні Севастопольської міської ради 11.03.2014, створено нелегітимне державне утворення «Республика Крым».

Крім того, Верховною Радою АР Крим ухвалено постанову № 1748-6/14 від 17.03.2014 «О правоприемстве Республики Крым», пунктом 1 якої передбачено, що «с момента провозглашения Республики Крым как независимого суверенного государства высшим органом власти Республики Крым является Государственный Совет Республики Крым - парламент Республики Крым в депутатском составе шестого созыва Верховной Рады Автономной Республики Крым на срок полномочий до сентября 2015 года».

Надалі, 18.03.2014 між російською федерацією та представниками нелегітимного державного утворення «Республика Крым» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 підписано договір про входження території АР Крим та м. Севастополя до складу російської федерації.

Вищезазначене свідчить про проведення представниками російської федерації та її федеральних органів підривної діяльності проти України.

Статтями 1-3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 №1207-VII визначено, що сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій, внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України є тимчасово окупованою територією внаслідок збройної агресії російської федерації з 20 лютого 2014 року.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 за № 565-ХІІ, який діяв до 07.11.2015 (далі - Закон України «Про міліцію») міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Відповідно до ст. 4 вказаного закону правовою основою діяльності міліції є: Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України, постанови Верховної Ради України, укази Президента України, постанови Кабінету Міністрів України, нормативні акти Міністерства внутрішніх справ України, Загальна декларація прав людини, міжнародні правові норми, ратифіковані у встановленому порядку. Крім того, згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про міліцію» визначено, що міліція є єдиною системою органів, яка входить до структури Міністерства внутрішніх справ України, виконує адміністративну, профілактичну, оперативно-розшукову, кримінальну процесуальну, виконавчу та охоронну (на договірних засадах) функції.

У відповідності до ч. 6 вказаної статті у своїй діяльності міліція підпорядковується Міністерству внутрішніх справ України.

Частиною 8 цієї ж статті визначено, що в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах міліцією керують відповідно начальники головних управлінь, управлінь Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, начальники районних, районних у містах, міських, лінійних управлінь (відділів) головних управлінь, управлінь Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

У відповідності до присяги працівника органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 № 382 (яка діяла до 30.03.2016) кожен громадянин України, вступаючи на службу до органів внутрішніх справ України, складає Присягу і урочисто клянеться завжди залишатися відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства, бути гуманним, чесним, сумлінним і дисциплінованим працівником, зберігати державну і службову таємницю. Мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров`я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок. У той же час, самопроголошеною владою так званої «Республіки Крим та міста Севастополя» за сприяння російської федерації були незаконно створені, у тому числі органи міліції.

Здійснюючи підривну діяльність проти України, представники органів державної влади іноземної держави утворили на окупованій території України федеральні органи державної влади, місцевого самоврядування, органи внутрішніх справ, прокуратури та інші правоохоронні органи російської федерації з метою зміцнення та посилення заходів тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

Разом з цим, 21.03.2014 державною думою російської федерації прийнято федеральний конституційний закон № 6-ФКЗ «О принятии в российскую федерацию Республики Крым и образовании в составе российской федерацииновых субъектов - Республики Крым и города федерального значения Севастополя».

Відповідно до ст. 7 зазначеного закону співробітники органів безпеки, митниці та міліції Республіки Крим, співробітники інших державних органів, які заміщають посади у зазначених органах на день прийняття до російської федерації Республіки Крим та створення у складі російської федерації нових суб`єктів, мають переважне право на вступ на службу до органів федеральної служби безпеки, митних органів російської федерації та органів внутрішніх справ російської федерації, інших державних органів, що створюються відповідно до законодавства російської федерації на територіях Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя, за наявності у них громадянства російської федерації, а також за умови складання ними іспиту на знання законодавства російської федерації та їх відповідності вимогам, які пред`являються законодавством російської федерації до співробітників зазначених органів.

Незважаючи на наявність легітимного керівництва ГУ МВС України в АР Крим, колишнім працівником ОСОБА_10 у взаємодії з керівництвом Президії Верховної Ради Автономної Республіки Крим та представниками незаконних військових формувань здійснено самовільне протиправне присвоєння владних повноважень виконувача обов`язків міністра внутрішніх справ по АР Крим з подальшими незаконними діями, у тому числі проведенням кадрових призначень та звільненням працівників органів внутрішніх справ.

Так, громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до наказу № 51 о/с Кримського юридичного інституту Національного університету внутрішніх справ від 02.08.2004 був прийнятий на службу та зарахований курсантом 1-го курсу факультету № 2 - кримінальної міліції Кримського юридичного інституту Національного університету внутрішніх справ з присвоєнням спеціального звання «рядового міліції», прийнявши присягу працівника органів внутрішніх справ України, відповідно до змісту якої він урочисто присягнув залишатися відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства, бути гуманним, чесним, сумлінним і дисциплінованим працівником, зберігати державну і службову таємницю. Мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров`я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок. 27.06.2008 наказом Кримського юридичного інституту Одеського державного університету внутрішніх справ № 56 о/с його було відряджено для подальшого проходження служби у зв`язку з черговим випуском курсантів факультету підготовки фахівців кримінальної міліції з присвоєнням спеціального звання «лейтенант міліції» до ГУ МВС України в АР Крим. Після чого, 15.07.2009 наказом ГУ МВС України в АР Крим його було призначено на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Сакського міського відділу ГУ МВС України в АР Крим.

У подальшому, в лютому - квітні 2014 року, більш точну дату встановити не виявилось за можливим, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, невстановленими слідством особами ОСОБА_6 запропоновано перейти до незаконно створеного «Міністерства внутрішніх справ Республіки Крим» (мовою оригіналу «Министерства внутренних дел по Республике Крым»), яке увійшло до складу «Міністерства внутрішніх справ російської федерації», та обійняти так звану посаду «начальника відділу карного розшуку Міжмуніципального відділу МВС росії «Сакський»» (мовою оригіналу - «начальника отдела уголовного розыска Межмуниципального отдела МВД россии«Сакский»»).

ОСОБА_6 , будучи громадянином України, службовою особою, яка займає відповідальне становище, працівником правоохоронного органу, достовірно знаючи про незаконність створення окупаційною владою російської федерації так званого «Міністерства внутрішніх справ Республіки Крим», та призначення ОСОБА_10 на так звану посаду «тимчасово виконуючого обов`язки міністра» незаконно створеного «Міністерства внутрішніх справ Республіки Крим», а також проведення на території АР Крим та міста Севастополя референдуму, наслідком якого стало відокремлення вказаних адміністративно-територіальних одиниць та приєднання їх до складу російської федерації, маючи на меті сприяти представникам російської федерації у проведенні підривної діяльності на території України та подальшої окупації території АР Крим та міста Севастополя, погодився на незаконну пропозицію продовжити роботу на посаді начальника відділу карного розшуку незаконно утвореного «Міжмуніципального відділу МВС росії «Сакський»», що знаходиться за адресою: вул. Леніна, 27, м. Саки, АР Крим, без підпорядкування Міністру внутрішніх справ України.

В подальшому, ОСОБА_6 продовжуючи свої дії, направлені на проведення підривної діяльності проти України, діючи добровільно та умисно в інтересах російської федерації на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України, не пізніше 09.05.2017 (встановити більш точну дату в ході досудового розслідування не представилось можливим) обійняв посаду заступника начальника відділу - начальника поліції незаконно утвореного «відділу МВС росії по м. Євпаторії» (мовою оригіналу - «заместителя начальника отдела - начальника полиции ОМВД россии по г. Евпатории»), що знаходиться за адресою:вул. Пушкіна, буд. 3, м. Євпаторія, АР Крим. Після чого, ОСОБА_6 не пізніше 03.02.2020 (встановити більш точну дату в ході досудового розслідування не представилось можливим) погодився на незаконну пропозицію продовжити роботу на посаді керівника незаконно утвореного «Міжмуніципального відділу МВС росії «Сакський»» (мовою оригіналу - «Межмуниципального отдела МВД россии «Сакский»»).

Отже, допомога ОСОБА_6 іноземній державі та її представникам у створенні та функціонуванні органів внутрішніх справ російської федерації та придушення спротивів окупації півострова з боку громадян України на території АР Крим призвела до посилення заходів тимчасової окупації півострова Крим.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України - державна зрада, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості України, а саме: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі та її представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України.

Крім цього, 24 лютого 2022 року, у зв`язку з відкритим військовим вторгненням російської федерації в Україну, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України «Про введення військового стану в Україні» № 2002-ІХ від 24.02.2022, яким на території України введено воєнний стан, строк дії якого продовжується відповідними Указами Президента до теперішнього часу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував на тимчасово окупованій території міста Саки в Автономній Республіці Крим, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановлений час, проте не пізніше 13.05.2022, виник злочинний умисел, спрямований на вчинення колабораційної діяльності, шляхом добровільного зайняття посади в незаконних правоохоронних органах створених окупаційною владою на тимчасово окупованій території України в Автономній Республіці Крим.

Так, після окупації російською федерацією територій Автономної Республіки Крим у лютому-квітні 2014 року (більш точну дату встановити не виявилось за можливим), ОСОБА_6 , будучи проросійськи налаштованою особою та маючи негативне ставлення до діючої на той час влади України, підтримуючи окупаційну політику російської федерації, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та часу, за його добровільної волі та власної згоди був призначений представниками окупаційної влади російської федерації на наступні посади,а саме: у лютому-квітні 2014 року (більш точну дату встановити не виявилось за можливим) на посаду начальника відділу карного розшуку незаконно утвореного «Міжмуніципального відділу МВС росії «Сакський»», не пізніше 09.05.2017 (встановити більш точну дату в ході досудового розслідування не представилось можливим) на посаду заступника начальника відділу - начальника поліції незаконно утвореного «відділу МВС росії по м. Євпаторії» та не пізніше 03.02.2020 (встановити більш точну дату в ході досудового розслідування не представилось можливим) на посаду начальника незаконно утвореного «Міжмуніципального відділу МВС росії «Сакський»».

В подальшому, громадянин України ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел на зайняття посади в незаконних правоохоронних органах створених на тимчасово окупованій території України в Автономній Республіці Крим, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, маючи достатній рівень освіти та спеціальних знань, діючи з прямим умислом та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, 13.05.2022 за власною згодою був призначений представниками держави окупанта на посаду начальника незаконно утвореного «відділу МВС росії по м. Євпаторії» (мовою оригіналу - «отдела ОМВД россии по г. Евпатории»), тобто добровільно обійняв посаду у незаконному правоохоронному органі, який було створено окупаційною владою російської федерації з метою реалізації власної окупаційної політики на тимчасово окупованій території України в АР Крим за адресою: вул. Пушкіна, буд. 3,м. Євпаторія, АР Крим.

Після чого, ОСОБА_6 продовжуючи свою протиправну діяльність, направлену на зайняття посади в незаконних правоохоронних органах створених на тимчасово окупованій території України в АР Крим, 20.04.2023 за власною згодою був призначений представниками держави окупанта на посаду начальника незаконно утвореного «Управління МВС росії по м. Ялта» (мовою оригіналу - «Управления МВД россии по г. Ялте»), чим останній виконав всі необхідні дії, направленні на доведення свого злочинного умислу до кінця.

Перебуваючи на вищевказаній посаді до теперішнього часу, громадянин України ОСОБА_6 виконує функції незаконно створеного окупаційною владою російської федерації правоохоронного органу, діяльність якого спрямована на забезпечення встановленого державою окупантом правопорядку та забезпечення реалізації окупаційної політики, що завдає шкоди інтересам державної безпеки України та унеможливлює забезпечення її територіальної цілісності та недоторканності.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України - колабораційній діяльності, тобто добровільному зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

21.11.2024 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

08.01.2025 складено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Згідно зі ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

21.11.2024 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» № 236 (7896) та21.11.2024 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, було опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

08.01.2025 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» № 7 (7932) та 08.01.2025 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, опубліковано повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Крім цього, на виконання вимог ст. 135 КПК України у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України в Автономній Республіці Крим, повістки на 20.11.2024, 21.11.2024, 25.11.2024, 26.11.2024, 27.11.2024 та 08.01.2025про виклик його до слідчого управління (з дислокацією у м. Київ) Головного управління СБ України в АР Крим для вручення письмового повідомлення про підозру(повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру), а також проведення за його участі інших слідчих (процесуальних) дій опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр», яка являється друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (№233 (7893) від 16.11.2024, №236 (7896) від 21.11.2024, № 263 (7923) від 27.12.2024 та 14.11.2024, 21.11.2024, 24.12.2024 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Також, 21.11.2024 повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки про його виклики до слідчого управління (з дислокацією у м. Київ) Головного управління СБ України в АР Крим на 25.11.2024, 26.11.2024 та 27.11.2024 в період часу з 09 год 00 хв по 18 год 00 хв для вручення письмового повідомлення про підозру та проведення інших слідчих (процесуальних) дій, надіслано за допомогою поштової скриньки на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка встановлена як засіб зв`язку,що має приналежність до ОСОБА_6 ,а також за допомогою програм-месенджерів: «WhatsApp», «Viber» та «Telegram», які зареєстровані на його номер телефону НОМЕР_1 .

Однак, останній на виклики не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, жодних заяв чи клопотань про перенесення часу проведення процесуальних дій до органу досудового розслідування не надав. У зв`язку із викладеним, у органу досудового розслідування існують вагомі підстави вважати, що останній переховується від органу досудового розслідування та суду.

Повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_6 особисто не вручено,проте вжито заходи для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Відповідно до відомостей з ДПС України щодо перетину державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями України,у період з 01.01.2019 по 21.11.2024 відомостей щодо ОСОБА_11 в базі даних не виявлено.

27.11.2024 ОСОБА_6 оголошено у розшук. Здійснення розшукових заходів доручено співробітникам оперативного підрозділу Херсонського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

13.12.2024 з матеріалів кримінального провадження № 0001114 від 11.04.2017 виділено матеріали стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в окреме провадження за № 0000283.

20.12.2024 матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях за №0000283 від 13.12.2024 за ч. 1 ст. 111 КК України та № 0000285від 17.12.2024 за ч. 7 ст. 111-1 КК України, об`єднанні в одне провадження в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000283.

Викладені обставини та повідомлені ОСОБА_6 підозри підтверджується сукупністю доказів, отриманих під час здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження.

Крім доказів, які свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри під час досудового розслідування отримано фактичні дані, які вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно із вказаними доказами, зокрема отриманими відомостями від ДПС України та оперативного підрозділу, а також іншими відповідями на запити, направленими в порядку ст. 93 КПК України, встановлено існування ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки останній, переховуючись від органів досудового розслідування та/або суду на території ТОТ України АР Крим та перебуваючи на зазначеній території, в тому числі

під час та після деокупації ТОТ України АР Крим, має можливість: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків,спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення.

Так, ОСОБА_6 здійснює службову діяльності у взаємодії з державою-агресором спрямовану на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України (злочин, який, відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років), це вказує на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та свідчать про те, що він переховується від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків, спеціаліста та продовжувати вчиняти злочини, у яких підозрюється,а також іншим чином перешкоджати розслідуванню даних злочинів.

У випадку обрання стосовно ОСОБА_11 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, не забезпечить виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, та запобіганню вищевказаних ризиків.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України - слідче управління Головного управління СБ України в АР Крим розташоване за адресою: м. Київ, Дніпровський р-н., вул. Ю. Поправки, 14-А, у зв`язку з чим дане клопотання подається за місцем знаходження органу досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі. Просив задовольнити, враховуючи те, що підозрюваному ОСОБА_6 інкримінуються кримінальні правопорушення, які за ступенем тяжкості відносяться до особливо тяжких злочинів, за які законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, наразі переховується від органів досудового розслідування, та вказав на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився. Викликався шляхом публікації судової повістки у загальнодержавному засобі масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» від 01.02.2025 № 25 (7950), на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора 30.01.2025, додатково опубліковано повідомлення на сайті Дніпровського районного суду м. Києва.

Відтак, згідно положень ч. 8 ст. 135 КПК України, підозрюваний ОСОБА_6 вважається особою, яка належним чином повідомлена про виклик.

За таких обставин, слідча суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшла такого висновку.

Слідчою суддею встановлено, що постановою Першого заступника керівника прокуратури АР Крим та м. Севастополя ОСОБА_12 про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 02.03.2023, здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001114 від 11.04.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України доручено СУ ГУ СБУ в АР Крим.

Постановою прокурора прокуратури АР Крим та м. Севастополь ОСОБА_3 про виділення матеріалів досудового розслідування від 13.12.2024, із матеріалів кримінального провадження № 0001114 від 11.04.2017 виділено матеріали щодо підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України в окреме кримінальне провадження за № 0000283.

20.12.2024 постановою прокурора прокуратури АР Крим та м. Севастополь ОСОБА_3 про об`єднання матеріалів досудового розслідування, матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях за № 0000283 від 13.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України та за № 0000285 від 17.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України об`єднано в одне провадження під № 0000283.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, і повинно містити: 1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; 5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; 7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

Як вбачається з долученої до матеріалів клопотання виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, слідче управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим знаходиться за адресою: вул. Юрія Поправки, 14 А, м. Київ. Відтак, клопотання подано за правилами підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

21 листопада 2024 року у кримінальному провадженні за № 0001114 від 11.04.2017 складено та погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України. Як вбачається з долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження, слідчим вживались заходи для вручення у спосіб, передбачений КПК України вказаної вище підозри. Захиснику ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру.

Разом з тим, органом досудового розслідування у загальнодержавному засобі масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» 21.11.2024 № 236 (7896), розміщено повідомлення про підозру та повістку про виклик ОСОБА_6 на 25.11.2024, 26.11.2024 та 27.11.2024 до СУ ГУ СБУ в АР Крим у кримінальному провадженні для повідомлення про підозру та проведення за його участю необхідних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, роз`яснено наслідки неприбуття.

Аналогічно повістки про виклик ОСОБА_6 розміщено на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора від 21.11.2024 про прибуття до СУ ГУ СБУ в АР Крим для повідомлення про підозру та проведення необхідних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні.

Надалі, 08 січня 2025 року складено та погоджено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України. Органом досудового розслідування у загальнодержавному засобі масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» 08.01.2025 № 7 (7932) та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора від 08.01.2025 розміщено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_6 .Захиснику ОСОБА_4 вручено повідомлення про зміну підозри.

Окрім цього, на встановлені під час досудового розслідування засоби зв`язку, що мають приналежність до ОСОБА_6 , а саме: електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2 та номер телефону НОМЕР_1 за допомогою програм-месенджерів «WatsApp», «Viber» та «Telegram», надіслано повідомлення про підозру від 21.11.2024 та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 08.01.2025, а також повістки про виклик до СУ ГУ СБУ в АР Крим для участі у слідчих та процесуальних діях, що підтверджується відповідними копіями протоколів огляду від 21.11.2024 та 08.01.2025.

Відповідно до постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.11.2021, справа № 326/1385/18, направлення повідомлення про підозру та повісток підозрюваному, який перебуває на тимчасово окупованій території України, за допомогою месенджера «Viber» на номер телефону, яким користувався підозрюваний, та підтвердження того, що він переглянув ці повідомлення, відповідає положенням КПК та є додатковим заходом до основних способів інформування підозрюваного, передбачених КПК, як-то вручення повідомлення про підозру та повісток захиснику підозрюваного та вжиття заходів до їх вручення самому підозрюваному.

Відтак, органом досудового розслідування вжито усіх можливих заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України, повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозруОСОБА_6 та виклику його для проведення слідчих та процесуальних дій.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного з цим злочином, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання істинних завдань КПК України визначених ст. 2.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідча суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування щодо ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановила.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідча суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості обрання підозрюваному запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи наведене, на думку слідчої судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у тому, що ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, наявними у справі доказами, зокрема: рапортом про вчинення кримінального правопорушення від 10.04.2017; рапортом, щодо виявлення кримінального правопорушення № 14/94-406 від 17.12.2024; листом виконаного оперативним підрозділом доручення № 8769/42-15/02-23 від 06.06.2023; протоколом огляду від 29.05.2023; протоколом огляду від 01.06.2023; листом виконаного оперативним підрозділом доручення № 16806/42-15/02-23 від 16.10.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 12.10.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.10.2023; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_13 від 12.10.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 31.03.2023; протоколом огляду від 13.06.2023; протоколами оглядів відкритих інтернет-ресурсів від 14.11.2024; листом виконаного оперативним підрозділом доручення № 51/27-1283 від 19.11.2024; листом з Департаменту персоналу МВС України № 32176/22-2024 від 21.11.2024; листом з Одеського державного університету внутрішніх справ МВС України № 1/3442-2024 від 06.11.2024; витягом із наказу № 51 о/с Кримського юридичного інституту Національного університету внутрішніх справ від 02.08.2004про зарахування курсантами денної форми навчання ОСОБА_6 ; витягом із наказу № 55 о/с Кримського юридичного інституту Одеського державного університету внутрішніх справ від 27.06.2004 про присвоєння спеціальних звань «лейтенант міліції» ОСОБА_6 ; витягом із наказу № 56 о/с Кримського юридичного інституту Одеського державного університету внутрішніх справ від 27.06.2008 по особовому складу, щодо призначення на посаду ОСОБА_6 в ГУ МВС України в АР Крим; архівною довідкою з Одеського державного університету внутрішніх справ МВС України від 06.11.2024, щодо навчання ОСОБА_6 ; листом з Офісу Президента України № 45-01/483 від 27.11.2024; листом з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 19-81108/18/24 від 21.11.2024; листом виконаного оперативним підрозділом доручення № СЕД-49877-2024 від 12.12.2024, щодо заведення оперативно-розшукової справи категорії «Розшук» на ОСОБА_6 ; протоколами оглядів від21.11.2024, відповідно до яких, були проведенні огляди цифрової інформації з відкритих джерел даних, яка містить відомості, про факт публікації та скерування повідомлення про підозру і повісток про виклик ОСОБА_6 ; протоколами оглядів від 08.01.2025, відповідно до яких, були проведенні огляди цифрової інформації з відкритих джерел даних, яка містить відомості, про факт публікації та скерування повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_6 ; повідомленням ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України від 21.11.2024 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Разом з тим, слідча суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами та за які передбачено покарання у вигляді у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої; на виклики слідчого, прокурора та суду не з`являється та наразі переховується від органів досудового розслідування; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зважаючи на викладене, слідча суддя приходить до висновку про наявність правових підстав, з якими закон пов`язує можливість вирішення питання про обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Окрім цього, суд звертає увагу на положення ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України таким запобіжним заходом є тримання під вартою.

У разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається (ч. 4 ст. 197 КПК України).

Відповідно до абзацу 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Враховуючи наведене, слідча суддя дійшла висновку про необхідність задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Керуючись ст. 131, 132, 176 -178, 183, 186, 193, 194, 197, 395 КПК України слідча суддя,

п о с т а н о в и л а :

клопотання слідчого в ОВС 2 відділу слідчого управління (з дислокацією у м. Київ) Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим ОСОБА_5 , погоджене прокурором прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя: ОСОБА_1