Справа № 134/114/25
УХВАЛА

про арешт майна

20 січня 2025 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

Слідчий суддя Крижопільського районного суду ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання заступника начальника СВ Відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000020 від 19 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника СВ Відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про арешт майна.

Вказав, що в 19.01.2025 близько 20 години 35 хвилин, в селищі Крижопіль Тульчинського району Вінницької області, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем BMW 320 D державний номерний знак НОМЕР_2 , сірого кольору, здійснював рух по вул. Соборна в напрямку зі сторони центру селища Крижопіль в сторону с. Жабокрич Тульчинського району Вінницької області, де організований двосторонній напрямок руху, в темну пору доби при увімкненому ближньому світлі фар.

В подальшому, ОСОБА_4 діючи необережно, не врахував дорожню обстановку, та відволікшись від керування, продовжуючи рух прямо не побачив на проїжджій частині дороги пішохода ОСОБА_5 , який стояв на смузі його руху, лівим боком відносно транспортного засобу та лише після того як пасажир його автомобіля ОСОБА_6 крикнув, що на дорозі людина, розпочав гальмування та здійснив наїзд на пішохода.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, яка є наслідком кримінально-протиправних дій водія ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження у вигляді політравми, закритої черепно мозкової травми, струсу головного мозку, саден обличчя, відкритого перелому обох гомілок нижньої третини, перелому лівої ключиці.

Вказаний факт 19.01.2025 року внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286-1 КК України.

В ході огляду місця дорожньо-транспортної події, що проводився по вул. Соборна с-ща Крижопіль Тульчинського району Вінницької області виявлено автомобіль із механічними пошкодженнями, а саме BMW 320 D державний номерний знак НОМЕР_2 , сірого кольору, якого вилучено та поміщено до арешт майданчику ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області.

Крім того під час огляду місця події виявлено та вилучено фрагмент фарби сірого кольору на проїжджій частині дороги, пару чоловічих черевиків, пластмасову частину решітки радіатора, чоловічу дублянку світло коричневого кольору. Крім того при огляді автомобіля вилучено чохол керма, змиви із поверхні керма та із важеля перемикання коробки передач, запаховий слід із важеля перемикання коробки передач. Крім того вилучено документи, а саме: посвідчення водія ОСОБА_4 НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 на автомобіль BMW 320 D державний номерний знак НОМЕР_2 .

Встановлено, що автомобіль BMW 320 D державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 від 31.08.2021 належить ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_1 .

Необхідність арешту вилучених речей обґрунтована тим, що відповідно до ст. 98 КПК України, вони є речовими доказами у кримінальному провадженні, та можуть бути реалізованими, знищеними, або в інший спосіб знищені ідентифікаційні ознаки, а тому є необхідність забезпечити цілісність вказаного майна та недопущення інших незаконних дій стосовно нього, вжити заходів щодо забезпечення їхньої схоронності через арешт та подальше поміщення до арешт майданчику СПД №1 Відділення поліції №1 Тульчинського РВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав.

Володілець майна ОСОБА_4 надав заяву про розгляд клопотання без його участі, проти накладення арешту не заперечує.

Дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали, додані до клопотання, приходжу до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно з наступних підстав.

Клопотання про арешт майна, подане заступником начальника СВ Відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 відповідає вимогам статті 171 КПК України, підстав для його повернення ініціатору не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 та 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим Відділення поліції № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області доведено необхідність накладення арешту на майно; наявність достатніх підстав вважати, що зазначені речі є предметом скоєного кримінального правопорушення та має суттєве значення для встановлення обставин скоєного кримінального правопорушення, необхідність проведення відповідних слідчих дій, а також збереження речових доказів.

Статтею 131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження, якими зокрема є арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею враховується правова підстава для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, розмір можливої конфіскації майна та розмір можливого цивільного позову про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З огляду на вище викладене приходжу до висновку, що з метою запобігання настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також для проведення необхідних слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні як речових доказів, слід задовольнити клопотання та накласти арешт на майно.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Приймаючи до уваги, що вище зазначені речі є предметом злочину, можуть бути фізично вилученими, тому необхідно вжити заходів збереження, з метою усунення реальної загрози втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Приймаючи до уваги, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, може бути застосована лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати, пошкодження, знищення майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а подальше використання вказаного майна містить зазначені ризики, а в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що зазначені вище речі - є предметом скоєного кримінального правопорушення, маєють суттєве значення для встановлення обставин скоєного кримінального правопорушення, слідчий суддя з метою проведення необхідних слідчих дій, а також з метою збереження речового доказу, приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на вище зазначене майно.

Керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 170, 172, 173, 175, 309, 395 КПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Накласти арешт на автомобіль BMW 320 D державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 від 31.08.2021 належить ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_1 , так як він являється речовим доказом по кримінальному провадженні №0000020, після чого вказаний автомобіль передати на зберігання до арешт майданчику Відділення поліції №1 Тульчинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, чим обмежити власника у праві володіння, користування та розпорядження до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Накласти арешт на фрагмент фарби сірого кольору, пару чоловічих черевиків, пластмасову частину решітки радіатора, чоловічу дублянку світло коричневого кольору, чохол керма, посвідчення водія ОСОБА_4 НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 на автомобіль BMW 320 D державний номерний знак НОМЕР_2 , що вилучені під час огляду місця події 19.01.2025, так як вони являються речовими доказами по кримінальному провадженню №0000020, після чого вказані предмети передати на зберігання до кімнати речових доказів Відділення поліції №1 Тульчинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, чим обмежити власника у праві володіння, користування та розпорядження до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя