Справа № 192/3431/24
Провадження № 1-кс/192/377/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2024 року слідчий суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_2 , по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000111 від 02 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_5 в режимі відеоконференції,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, на обґрунтування якого зазначив, що 01 грудня 2024 року приблизно о 10 годині 50 хвилин водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ - 211340», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі М-30 поблизу с. Миколаївка на території Дніпровського району Дніпропетровської області зі сторони м. Кривий Ріг, при виконанні маневру розвороту з правої смуги, виїхав на ліву смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «RENAULT-KANGOO», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , яка рухалася в попутному напрямку по лівій смузі проїзної частини дороги.

У результаті ДТП пасажир автомобіля «ВАЗ-211340», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, СГМ, а водій ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому лівої гомілки та кісток ступні, забій грудної клітини Водій автомобіля марки «RENAULT-KANGOO», номерний знак НОМЕР_2 - ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітини.

За даним фактом 02 грудня 2024 року відомості внесені до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час огляду 01 грудня 2024 року було виявлено та вилучено до ВП № 1, а постановою від 02 грудня 2024 року визнано речовим доказом автомобіль марки «ВАЗ 211340», номерний знак НОМЕР_1 та автомобіль марки «RENAULT-KANGOO», номерний знак НОМЕР_2 оскільки останні є учасникам ДТП.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 27 квітня 2016 року власником автомобіля марки «ВАЗ 211340», номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_9 , а користується автомобілем ОСОБА_6 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 29 липня 2023 року власником автомобіля марки «RENAULT-KANGOO», номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_7 .

Клопотання мотивовано тим, що для збереження речових доказів слід накласти арешт на вилучене майно.

Прокурор в судовому зсіданні просила клопотання задовольнити в повному обсязі, а представника власника майна адвокат ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання в частині позбавлення ОСОБА_7 права користування автомобілем з мотивуванням необхідності евакуації з прифронтової зони .

Інші власники та володільці майна в судове засідання не з`явилися, а відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України їх неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора та пояснення адвоката ОСОБА_5 , дослідивши клопотання про арешт майна, приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є зокрема доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 ч. 2 вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Прокурором в якості мети накладання арешту на майно, було зазначено про необхідність збереження речових доказів, попередження можливості їх знищення та пошкодження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Як з`ясовано з матеріалів клопотання, 02 грудня 2024 року були внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування відомості за №0000111 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

З протоколу огляду місця ДТП від 01 грудня 2024 року, плану - схеми та фото таблиці до нього з`ясовано, що 01 грудня 2024 року приблизно о 10 годині 50 хвилин водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 211340», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі М-30 поблизу с. Миколаївка на території Дніпровського району Дніпропетровської області зі сторони м. Кривий Ріг, при виконанні маневру розвороту з правої смуги, виїхав на ліву смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «RENAULT-KANGOO», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , яка рухалася в попутному напрямку по лівій смузі проїзної частини дороги.

Внаслідок ДТП пасажир автомобіля «ВАЗ-211340», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, СГМ (а.с.21), а водій ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому лівої гомілки та кісток ступні, забій грудної клітини. Водій автомобіля марки «RENAULT-KANGOO», номерний знак НОМЕР_2 - ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітини (а.с. 22-26,28).

Автомобілі «ВАЗ 211340», номерний знак НОМЕР_1 та RENAULT-KANGOO», номерний знак НОМЕР_2 під час огляду місця події 01 грудня 2024 року були вилучені до ВП № 1 ДРУП № 1, а постановою слідчого від 02 грудня 2024 року визнані речовими доказами по кримінальному провадженню, які визначено зберігати на території ВП № 1 ДРУП № 1 (а.с.17).

Також постановами слідчого від 02 грудня 2024 року було призначено проведення судової експертизи технічного стану транспортних засобів: автомобілів марки «ВАЗ 211340», номерний знак НОМЕР_1 та марки «RENAULT-KANGOO», номерний знак НОМЕР_2 .

Слідчий суддя посилається на те, що метою арешту майна, зокрема, є збереження речових доказів, а ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У даному випадку вважаю, що прокурором обґрунтовано в якості мети арешту майна зазначено збереження речових доказів, попередження можливості їх знищення, пошкодження, яким є автомобілі марки «ВАЗ 211340», номерний знак НОМЕР_1 та RENAULT-KANGOO», номерний знак НОМЕР_2 , а іншим способом зберегти речові докази інакше як шляхом арешту - неможливо.

З огляду на положення ч. 2 ст. 167 та ч.1 і 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не буде досягнута мета застосування цього заходу - запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що автомобілі можуть зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, а також у зв`язку з необхідністю подальшого проведення експертиз, вважаю за необхідне вжити заходи забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на вказане майно.

Слідчий суддя вважає, що прокурором було доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора, в тому числі і власників майна, а також може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Отже, відповідно до п. 1 п ч. 5 ст. 173 КПК слідчий суддя, задовольняючи клопотання про арешт майна, повинен в резолютивній частині ухвали зазначити перелік майна, на який накладено арешт, а відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК якщо слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, вважає за необхідне заборонити, обмежити право власників чи володільців розпоряджатися або користуватися майном, у резолютивній частині ухвали він повинен прямо про це зазначити, разом із вказівкою на майно, щодо якого застосовуються такі заборони чи обмеження.

Слідчий суддя вирішуючи клопотання адвоката ОСОБА_5 щодо відмови в задоволені клопотання про арешт майна в частині позбавлення ОСОБА_7 права користування автомобілем «RENAULT-KANGOO», номерний знак НОМЕР_2 вважає, що останнє не підлягає задоволенню, оскільки інтереси досудового розслідування вимагають забезпечення фізичної наявності такого транспортного засобу в розпорядженні органу досудового розслідування до моменту завершення слідчих дій, в тому числі у вигляді проведення всіх необхідних експертиз.

Також слідчий суддя вважає, що обмеження права ОСОБА_7 у користуванні автомобілем може бути відновлене шляхом подання клопотання про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України в разі, якщо потреба в арешті майна відпаде.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_2 , по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000111 від 02 грудня 20243 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ 211340», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 27 квітня 2016 року є ОСОБА_9 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а користується автомобілем ОСОБА_6 - шляхом заборони розпоряджатися, користуватися та відчужувати вказаний автомобіль.

Накласти арешт на автомобіль марки «RENAULT-KANGOO», номерний знак НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 29 липня 2023 року є ОСОБА_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,- шляхом заборони розпоряджатися, користуватися та відчужувати вказаний автомобіль.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, дізнавачем, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які були відсутні при її проголошенні - з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1