Номер провадження: 11-п/813/92/25
Справа № 511/340/25
Головуючий у першій інстанції
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши подання голови Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_5 про направлення до іншого суду кримінального провадження №0000257 від 21.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України,

установив

До Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло для розгляду кримінальне провадження №0000257 від 21.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

Голова місцевого суду звернувся до апеляційного суду із поданням про направлення до іншого суду зазначеного кримінального провадження.

Подання мотивоване тим, що зі змісту обвинувального акту неможливо достеменно встановити місце вчинення злочину, що в подальшому може призвести до розгляду кримінального провадження з порушенням правил територіальної підсудності.

Учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду подання були повідомлені належним чином.

Відповідно до положень ч.4 ст.34 та ч.4 ст.107 КПК України розгляд подання проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи подання, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Правила підсудності ґрунтуються на основних засадах судочинства, передбачених ст.129 Конституції України, засадах кримінального провадження, визначених Главою 2 КПК України, а також засадах організації судової влади.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають положення ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч.1 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст.24 Конституції України, ст.10 КПК). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

При цьому, ст.412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а пунктом 6 частини другої цієї статті визначено, що судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності.

Частиною 2 ст.34 КПК України передбачено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Згідно з п.4 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Зі змісту обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000257 від 21.02.2024 року вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366КК України.

При цьому, у формулюванні обвинувачення відсутні відомості щодо місця вчинення кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_6 ..

Колегія суддів зазначає, що визначення підсудності є важливим елементом справедливого судового розгляду, оскільки визначає «суд, встановлений законом». Стаття 30 КПК України передбачає, що у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 24 лютого 2025 року по справі № 357/10207/21, провадження № 51-4924 кмо 23, наголосила, що визначення підсудності може не бути очевидним до початку розгляду, оскільки, в залежності від характеру і складності обвинувачення, значною мірою залежить не лише від тлумачення застосовного національного законодавства, а й від встановлення фактів. Виявлення певних обставин під час розгляду справи або зміна позиції сторін можуть зумовити ситуацію, коли первісне визначення підсудності може виявитися помилковим.

Саме тому законодавчі норми, що стосуються підсудності, включають в себе не лише правила, які визначають ознаки, за якими справа має розглядатися тим чи іншим судом (статті 32, 33, 33-1 КПК України), але також і правила вирішення спірних питань, які виникають при визначенні підсудності (стаття 34 КПК України).

Відсутність конкретизації місця події створює в даному випадку проблеми щодо визначення територіальної підсудності кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 ..

Частиною 1 ст.32 КПК України передбачено, якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Відповідно до положень ст. 283 ч. 2 КПК України, якими визначаються загальні положення закінчення досудового розслідування, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Отож, як вбачається зі змісту наведеної норми, певну форму закінчення досудового розслідування законодавець пов`язує з дією, яку зобов`язаний вчинити саме прокурор, а тому місцем закінчення досудового розслідування слід вважати місце вчинення прокурором відповідної дії.

Водночас, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудове розслідування здійснювалось слідчим відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управлянні Головного управління Національної поліції в Одеській області за адресою: м.Одеса, вул.проспект Шевченка, 8-Г.

Обвинувальний акт затверджений та підписаний прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , за адресою: м.Одеса, вул.Пушкінська, 3.

Таким чином досудове розслідування в даному кримінальному провадженні було закінчено на території Приморського району м.Одеси.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що кримінальне провадження №0000257 від 21.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 слід передати на розгляд до Приморського районного суду м.Одеси, в межах територіальної юрисдикції якого було завершено досудове розслідування.

Керуючись статтями 32, 34, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,

постановив

Подання голови Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_5 задовольнити.

Матеріали кримінального провадження №0000257 від 21.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України передати для розгляду до Приморського районного суду м.Одеси.

Копію ухвали суду надіслати учасникам судового провадження протягом 3-х днів з дня підписання ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3