Справа № 750/3624/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/130/25
Категорія - ч. 3 ст. 307 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

08 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові під час розгляду кримінального провадження, за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 березня 2023 року, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляді Чернігівського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 березня 2023 року.

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 березня 2023 року ОСОБА_8 засуджений за ч. 3 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років, з конфіскацією всього особистого майна, що є його власністю.

Під час апеляційного розгляду прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 .

Клопотання мотивовано тим, що у кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що є підставами для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_8 може переховуватися від суду враховуючи, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та має недостатньо міцні соціальні зв`язки. Вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження, які стосуються вирішення питання щодо запобіжного заходу, доводи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 колегія судів вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.331 КПК України, суд (в тому числі апеляційної інстанції) під час судового розгляду, за клопотанням сторони обвинуваченого або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, за результатами розгляду якого, суд своєю вмотивованою ухвалою може продовжити строк дії запобіжного заходу, що не може перевищувати двох місяців.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Згідно положень ст.178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів.

Також, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

З огляду на матеріали кримінального провадження, тяжкість кримінального правопорушення у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_8 , його суспільну небезпеку, характеризуючі особу обвинуваченого дані, встановленого існування обґрунтованих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які продовжують існувати на стадії апеляційного провадження, а саме обвинувачений може переховуватись від суду, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, апеляційний суд вважає, що на час розгляду даного кримінального провадження необхідно продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зазначені ризики не перестали існувати з часу вирішення питання про запобіжний захід обвинуваченому, обставини для тримання під вартою продовжують існувати, ризики не зменшилися, апеляційний розгляд по суті не закінчено з об`єктивних причин, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне продовжити строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що зазначені ризики зменшились, або ж відпали, на даний час не встановлено, тому підстави для зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_8 на більш м`який - відсутні, застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить запобігання вищезазначеним ризикам.

З огляду на викладене, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 підлягає задоволенню.

Згідно з пунктом 5 ч.4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, а тому, приймаючи рішення про необхідність продовження запобіжного заходу, суд приходить висновку про доцільність продовження запобіжного заходу у виді у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 199, 331, 405 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 6 березня 2025 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4