Справа № 456/3390/24
Провадження № 1-кп/456/382/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий кримінальне провадження відносно

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв Стрийського району Львівської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 26.06.2023 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст..126-1, ст.395 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі; вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 27.11.2023, зміненого ухвалою Львівського апеляційного суду від 30.05.2024 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.4 ст.186 КК України до покарання у виді 6 років 8 місяців позбавлення волі,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185, ч.1 ст.263 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення прокурор ОСОБА_4

сторона захисту обвинувачений ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, востаннє 27.11.2023 вироком Миколаївського районного суду Львівської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.186, ч.1 ст.70 КК України, на шлях виправлення не став, а повторно, умисно вчинив нові кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 14.05.2024, близько 12 год 53 хв, перебував у приміщенні магазину ТОВ «Сім23», що знаходиться за адресою: вулиця Чорновола, 2, місто Стрий Львівської області, де на столі для перекусу побачив сумку темного кольору, в якій знаходилась банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_7 , та якою можна здійснювати розрахунок за допомогою чіпу без підтвердження коду, та в цей час у нього виник умисел на викрадення банківської картки з метою подальшого зняття грошових коштів без відома ОСОБА_7 , що знаходились на його рахунку, при цьому усвідомлюючи, що пластикова банківська картка видається банківською установою, та згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом.

Надалі, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення офіційного документа, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно, викрав банківську картку, видану АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , власником якої є ОСОБА_7 , з метою подальшого зняття грошових коштів для власних потреб без його відома, та розпорядився нею на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 викрав офіційний документ, з корисливих мотивів, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Окрім цього, 22.05.2024, близько 18 години 27 хвилини, ОСОБА_3 перебував біля центрального входу у приміщення залізно-дорожнього вокзалу станції «Стрий» АТ «Укрзалізниця», який розташований по вулиці Вокзальна, 7, у місті Стрий Львівської області, де на сходовій площадці побачив велосипед салатового кольору, марки «VIRAGE», який належить ОСОБА_8 , та в цей час у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Надалі, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з метою власного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав із сходової площадки велосипед салатового кольору, марки «VIRAGE», вартістю 3 500 гривень.

Після цього, ОСОБА_3 , утримуючи при собі викрадене майно, покинув територію залізно-дорожнього вокзалу станції «Стрий» АТ «Укрзалізниця» та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3 500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Окрім цього, 04.06.2024, близько 12 години 41 хвилини, ОСОБА_3 перебував по вулиці Богдана Хмельницького, 21, у місті Стрий Львівської області, де біля огорожі побачив велосипед чорно-червоного кольору, марки «KELLYS», який належить ОСОБА_9 , та в цей час у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Надалі, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з метою власного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав із сходової площадки велосипед салатового кольору, марки «KELLYS», вартістю 6 500 гривень. Після цього, ОСОБА_3 , утримуючи при собі викрадене майно, покинув територію вулиці Богдана Хмельницького у місті Стрий, та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 6 500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 влітку 2023 року, більш точної дати і часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в лісовому масиві в м. Миколаїв Стрийського району Львівської області, придбав, шляхом привласнення знайденого в кам`янистій печері, пістолет «RETAYMOD 92» калібру 9 мм Р.А., корпус осколкової оборонної ручної гранати Ф-1 та запал УЗРГМ-2, які в подальшому, в порушення вимог Постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998, незаконно зберігав, заховавши в тій же кам`янистій печері з метою збуту.

Надалі, 19.06.2024 близько 11:00 години ОСОБА_3 незаконно переніс та перевіз в своєму рюкзаку пістолет «RETAYMOD 92» калібру 9 мм Р.А., корпус осколкової оборонної ручної гранати Ф-1 та запал УЗРГМ-2 з кам`янистої печери лісового масиву в м. Миколаїв Стрийського району Львівської області, в м. Стрий Львівської області, які заховав в кущі по вулиці Олени Теліги в місті Стрий Львівської області, де незаконно зберігав до моменту збуту.

Цього ж дня, близько 19:35 години, ОСОБА_10 (змінено анкетні дані), завідомо знаючи, що ОСОБА_3 здійснює збут вогнепальної зброї та бойових припасів, за попередньою домовленістю із останнім та попередньо обумовленою ціною, прибув на вулицю Олени Теліги в м. Стрий Львівської області, неподалік житлових будинків, де ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, незаконно збув ОСОБА_10 за 10 000 гривень пістолет «RETAYMOD 92», калібру 9 мм Р.А., корпус осколкової оборонної ручної гранати Ф-1 та запал УЗРГМ-2, які знаходилися в поліетиленовому пакеті, та які в подальшому ОСОБА_10 добровільно видав працівникам поліції.

У відповідності до висновку балістичної експертизи пістолет «RETAYMOD 92», калібру 9 мм Р.А., № НОМЕР_2 , є короткоствольною вогнепальною гладкоствольною зброєю, придатний до проведення пострілів як шумовими патронами калібру 9 мм Р.А.К., так і способом роздільного заряджання з використанням шумових патронів калібру 9 мм Р.А. та заводської картечі діаметрам 6,3 мм.

Згідно висновку вибухотехнічної експертизи споряджений корпус осколкової оборонної ручної гранати Ф-1, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху, модернізований запал ручних гранат типу УЗРГМ-2, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху. У конструктивному поєднанні корпус гранати Ф-1 із запалом типу УЗРГМ-2 є осколковою оборонною ручною гранатою Ф-1 промислового виготовлення, яка відноситься до категорії бойових припасів та придатна для виробництва вибуху.

Таким чином, ОСОБА_3 незаконно носив, зберігав, придбав та збув вогнепальну зброю та бойові припаси, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.

Правова позиція сторони обвинувачення.

Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, що був складений слідчою Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_11 21 червня 2024 року та затверджений прокурором Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_4 та в обвинувальному акті, що був складений старшим слідчим Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_12 12 вересня 2024 року та затверджений прокурором Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_13 .

З огляду на обвинувальні акти прокурор вважає встановленим те, що обвинувачений ОСОБА_3 викрав офіційний документ, з корисливих мотивів, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України; вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України; незаконно носив, зберігав, придбав та збув вогнепальну зброю та бойові припаси, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.

Зважаючи на повне визнання обвинуваченим своєї вини, прокурор в судовому засіданні просить суд здійснювати розгляд кримінального провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України, проти чого сторона захисту не заперечила.

В судових дебатах прокурор просить ОСОБА_3 визнати винним у пред`явлених обвинуваченнях за ч.1 ст.357, ч.4 ст.185, ч.1 ст.263 КК України й призначити йому покарання: за ч.1 ст.357 КК України у виді 1 /одного/ року обмеження волі; за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі; за ч.1 ст.263 КК України у виді 6 /шести/ років 9 /дев`яти/ місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покарання ОСОБА_3 визначити у виді 6 /шести/ років 9 /дев`яти/ місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироками Миколаївського районного суду Львівської області від 26.06.2023 та Миколаївського районного суду Львівської області від 27.11.2023, зміненого ухвалою Львівського апеляційного суду від 30.05.2024 та призначити остаточне покарання ОСОБА_3 визначити у виді 6 /шести/ років 10 /десяти/ місяців позбавлення волі. Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 01 липня 2024 року. На підставі ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_3 зарахувати строк попереднього ув`язнення та тримання під вартою з 23.02.2018 по 19.04.2018, з 02.04.2022 по 17.07.2023 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення та тримання під вартою за один день позбавлення волі.

Правова позиція потерпілих.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 14.11.2024 подали на адресу суду заяви, в яких просять розгляд кримінального провадження проводити у їх відсутності, претензій до обвинуваченого не мають, у вирішенні питання про призначення покарання покладаються на розсуд суду.

Правова позиція сторони захисту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю та показав, що 14.05.2024 у приміщенні магазину ТОВ «Сім 23» він побачив чоловічу сумку на столі і коли помітив, що за його діями ніхто не стежить, викрав з сумки банківську картку, якою в подальшому користувався у власних цілях. Щодо крадіжок велосипедів показав, що дійсно 22.05.2024 та 04.06.2024 він перебував в місті Стрий, побачив велосипеди та викрав їх, в подальшому відчужив. Крім цього влітку 2023 року, перебуваючи в лісовому масиві в м. Миколаїв Стрийського району Львівської області він знайшов в кам`янистій печері, пістолет «RETAYMOD 92» калібру 9 мм Р.А., корпус осколкової оборонної ручної гранати Ф-1 та запал УЗРГМ-2, які в подальшому зберігав та під час відчуження був затриманий працівниками поліції. У вчиненому щиро розкаюється, шкоду відшкодував повністю, просить суд суворо не карати.

Захисник ОСОБА_6 просить суд врахувати, що обвинувачений щиро розкаявся, вину визнав, шкоду потерпілим відшкодував в повному обсязі.

Межі судового розгляду кримінального провадження.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст. 394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого.

Оскільки обвинувачений визнає свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, які надані на підтвердження винуватості обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.1 ст.357, ч.4 ст.185, ч.1 ст.263 КК України КК України.

Висновки суду.

Таким чином суд вважає доведеним:

факт викрадення обвинуваченим ОСОБА_3 офіційного документу, з корисливих мотивів, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України;

факт таємного викрадення обвинуваченим ОСОБА_3 чужого майна (крадіжку), повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України;

факт незаконного носіння, зберігання, придбання та збут вогнепальної зброї та бойових припасів обвинуваченим ОСОБА_3 , тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Мотиви призначення покарання.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує вимоги п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 (із змінами та доповненнями), згідно яких призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Пом`якшуючими вину обставинами, передбаченими ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування шкоди.

Обтяжуючих вину обставин, передбачених ст.67 КК України судом не встановлено.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, та обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, фактичні обставини справи, спосіб вчинення кримінальних правопорушень і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення, особу обвинуваченого та стан його поведінки, обвинувачений усвідомив протиправність своїх дій, у вчиненому щиро розкаявся, раніше неодноразово судимий, відсутність обтяжуючих обставин, пом`якшуючі обставини щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, відшкодування шкоди потерпілим і вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкцій ч.1 ст.357, ч.4 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, з застосуванням правових приписів ч.1 ст.70 КК України.

У справі №127/25037/17 в постанові від 14.09.2021, Верховний Суд зазначив, що згідно з частиною 1 статті 71 КК, якщо засуджений після постановлення вироку але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Частиною 4 статті 71 КК передбачено, що остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли вони визначаються шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 26.06.2023 ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.126-1, ст.395 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, вирок набрав законної сили 30.05.2024.

Крім цього, вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 27.11.2023, зміненого ухвалою Львівського апеляційного суду від 30.05.2024, ОСОБА_3 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.4 ст.186 КК України призначено покарання у виді 6 років 8 місяців позбавлення волі.

У зв`язку з наведеним, на підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком слід частково приєднати невідбуте покарання за вироками Миколаївського районного суду Львівської області від 26.06.2023 та Миколаївського районного суду Львівської області від 27.11.2023, зміненого ухвалою Львівського апеляційного суду від 30.05.2024 та призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі.

При цьому на підставі ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_3 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення та тримання під вартою з 23.02.2018 по 19.04.2018, з 02.04.2022 по 17.07.2023 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення та тримання під вартою за один день позбавлення волі.

Підстави для зарахування строку покарання, визначеного ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 11.04.2018 у виді 1 року позбавлення волі, яке ОСОБА_3 відбув реально, відсутні.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Запобіжний захід обвинуваченому у даному кримінальному провадженні не обрано.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явлених обвинуваченнях за ч.1 ст.357, ч.4 ст.185, ч.1 ст.263 КК України й призначити йому покарання у виді:

за ч.1 ст.357 КК України у виді 1 /одного/ року обмеження волі;

за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі;

за ч.1 ст.263 КК України у виді 6 /шести/ років 9 /дев`яти/ місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покарання ОСОБА_3 визначити у виді 6 /шести/ років 9 /дев`яти/ місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироками Миколаївського районного суду Львівської області від 26.06.2023 та Миколаївського районного суду Львівської області від 27.11.2023, зміненого ухвалою Львівського апеляційного суду від 30.05.2024 та призначити остаточне покарання ОСОБА_3 визначити у виді 6 /шести/ років 10 /десяти/ місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 01 липня 2024 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_3 зарахувати строк попереднього ув`язнення та тримання під вартою з 23.02.2018 по 19.04.2018, з 02.04.2022 по 17.07.2023 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення та тримання під вартою за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/114-24/14116-ВТХ від 22.07.2024 в сумі 3786 /три тисячі сімсот вісімдесят шість/ грн. 40 коп; на залучення експерта для проведення експертизи зброї №СЕ-19/114-24/14124-БЛ від 11.07.2024 у сумі 3786 /три тисячі сімсот вісімдесят шість/ грн. 40 коп.

Речові докази: DVD-R диски та чеки про оплату залишити при матеріалах кримінального провадження; пістолет «Retay MOD 92 9 мм» - конфіскувати в дохід держави; залишки після вибуху об`єктів дослідження знищити.

Вирок може бути оскаржено сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Після проголошення вироку учасники судового провадження мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, обвинувачений та його захисники - подати клопотання про помилування.

Головуючий суддя ОСОБА_1