У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу слідчого управління ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Івано-Франківськ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у кримінальному провадженні №0000338, відомості про яке 02.07.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника відділу слідчого управління ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Івано-Франківськ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у кримінальному провадженні №0000338, відомості про яке 02.07.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, але не пізніше 01.07.2024, та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, але на території Закарпатської області, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та іншими, на даний час, невстановленими досудовим розслідуванням особами, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, маючи злочинний намір на протиправне збагачення шляхом отримання грошових коштів за незаконне переправлення осіб через державний кордон України, достовірно знаючи, що з 24.02.2022 у відповідності до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану, на період дії якого чоловікам громадянам України віком від 18 до 60 років обмежено виїзд за межі України, організував незаконне переправлення через державний кордон України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та особи, яка діяла під контролем працівників правоохоронних органів ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та сприяв їх протиправному переправленню порадами, вказівками та наданням засобів, що виразилось в наступному.

Так, 05.07.2024 ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та іншими, на даний час невстановленими досудовим розслідуванням особами, у ході телефонної розмови із особою, яка діяла під контролем працівників правоохоронних органів ОСОБА_12 , досяг усної домовленості щодо організації його ( ОСОБА_12 ) незаконного переправлення через державний кордон України. В подальшому, 15.07.2024, о 12 годині 39 хвилин, в телефонному режимі, ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_12 про те, що їм необхідно зустрітись, з метою обговорення механізму перетину кордону та цього ж дня о 14 годині 30 хвилин, зустрівшись в заздалегідь обумовленому ОСОБА_8 місці, а саме біля центрального входу до Мукачівського центрального кладовища, що в м. Мукачево, вул. Сороча, яке знаходиться неподалік АЗС «ОККО», за адресою м. Мукачево, вул. Томаша Масарика, 21, ОСОБА_8 , повідомив ОСОБА_12 про необхідність сплатити йому грошові кошти в сумі 6000 доларів США за організацію останнім, тобто ОСОБА_8 та іншими особами незаконного переправлення ОСОБА_12 через державний кордон України, а також повідомив самий механізм незаконного перетину кордону, а саме, те що ОСОБА_12 буде перетинати державний кордон України разом із іншими особами поза офіційними пунктами пропуску, перепливаючи ріку, та для цього йому необхідно зібрати всі необхідні речі і бути готовим вирушати за його ( ОСОБА_8 ) вказівкою. 02.08.2024 ОСОБА_8 в ході телефонної розмови із ОСОБА_12 надав чіткі гарантії останньому щодо організації ним незаконного перетину кордону України та аби ОСОБА_12 був готовий та чекав його подальших вказівок. Надалі, 06.08.2024 ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_12 та повідомив про необхідність бути ОСОБА_12 готовим до виїзду, оскільки наступного дня, він ( ОСОБА_8 ) його забере, та 07.08.2024 на виконання раніше обумовлених домовленостей, ОСОБА_8 в телефонному режимі повідомив ОСОБА_12 про те, що йому необхідно прибути до АЗС «ОККО» за адресою: м. Мукачево, вул. Томаша Масарика, 21. Того ж дня ОСОБА_12 , виконуючи вимоги ОСОБА_8 , о 16 годині 23 хвилини прибув до визначеного місця зустрічі, де на транспортному засобі марки «Renault» моделі «Fluence», д.н.з. НОМЕР_1 на нього очікував ОСОБА_8 , в ході зустрічі останній надав ОСОБА_12 вказівку аби він ( ОСОБА_12 ) з метою конспірації та не викриття їхніх дій правоохоронними органами, так як на території Тячівського району розміщенні прикордонні пости, які зупиняються транспортні засоби для перевірки, прибув до смт. Буштино Тячівського району Закарпатської області громадським транспортом, звідки він ( ОСОБА_8 ) його забере, після чого ОСОБА_8 на транспортному засобі марки «Renault» моделі «Fluence», д.н.з. НОМЕР_1 відвіз ОСОБА_12 до автовокзалу, розташованого в м. Мукачево, вул. Юрія Чорі, 14/16, та по ходу руху, повторно, надав ОСОБА_12 чіткі гарантії організації ним ( ОСОБА_8 ) незаконного перетину кордону, механізму перетину кордону, способу оплати за такі протиправні дії та як необхідно себе поводити після перетину державного кордону, зокрема те, що перетин державного кордону буде відбуватись через річку, за такі дії ОСОБА_12 необхідно буде сплатити раніше обумовлену ними суму в розмірі 6000 доларів США, перед самим перетином кордону та після того як ОСОБА_12 перетне кордон, йому потрібно здатись працівникам прикордонного наряду, задля того аби його відвезли в пункт утримання біженців та надали відповідний статус біженця.

Надалі, діючи за вказівками ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , будучи на автовокзалі, розташованому в м. Мукачево, вул. Юрія Чорі, 14/16, придбав квиток на рейсовий автобус марки «MERCEDES-BENZ», моделі «SPRINTER 414 CDI», д.н.з. НОМЕР_2 , рейс «№726 Ужгород - Лопухів», сполученням «Мукачево-Буштино», та о 17 годині 20 хвилин, виїхав на даному автобусі до смт. Буштино, за яким на транспортному засобі марки «Renault» моделі «Fluence», д.н.з. НОМЕР_1 прямував ОСОБА_8 , застосовуючи таким чином заходи конспірації, з метою не викриття його незаконних дій та о 19 годині 00 хвилин після того, як рейсовий автобус марки «MERCEDES-BENZ», моделі «SPRINTER 414 CDI», д.н.з. НОМЕР_2 , рейс «№726 Ужгород - Лопухів», сполученням «Мукачево-Буштино», прибув до місця призначення, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групи осіб із ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , та іншими, на даний час, невстановленими досудовим розслідуванням особами, з метою доведення єдиного умислу до кінця, спрямованого на незаконне переправлення ОСОБА_12 через державний кордон України, перебуваючи на перехресті вулиць Головна-Народна в смт. Буштино, Тячівського району, підібрав останнього і на транспортному засобі марки «Renault» моделі «Fluence», д.н.з. НОМЕР_1 , з метою не викриття їхніх незаконних дій працівниками правоохоронних органів, дотримуючись заходів конспірації, оминаючи пости маршрутом Буштино Теребля Колодне Угля Вільхівці Терново, відвіз ОСОБА_12 до будинку №б/н, розташованого в с. Петрушів, Тячівського району, за координатами 48.0551290, 23.7767140, і наказав ОСОБА_12 аби той переночував у даному будинку, оскільки перетин кордону буде відбуватись через декілька днів та з метою недопущення викриття їхніх дій заборонив ОСОБА_12 виходити із будинку, що останній і виконав.

Наступного дня, 08.08.2024 о 10 годині 27 хвилин ОСОБА_12 , діючи за вказівками ОСОБА_8 , які той надав йому у телефонному режимі, вийшов із вищевказаного будинку та попрямував до гірського лісового масиву, який розташований між населеними пунктами Петрушів Топчино, Тячівського району, та таким чином, за наданою ОСОБА_8 вказівкою, оминаючи прикордонні пости, обійшов даний гірський лісовий масив, де на протилежній стороні його зустрів ОСОБА_8 і на транспортному засобі марки «Renault» моделі «Fluence», д.н.з. НОМЕР_1 відвіз до місця подальшого тимчасового проживання, а саме будинку АДРЕСА_3 , за координатами 47. 9716000, 23.8965920, що навпроти будинку №10, повідомивши по прибуттю ОСОБА_12 , що тут він буде проживати до моменту його незаконного переправлення через державний кордон України, при цьому надавши вказівки останньому, пов`язані із методами конспірації, зокрема з метою не викриття працівниками правоохоронних органів організації ОСОБА_8 незаконного перетину ОСОБА_12 державного кордону, останньому заборонено відчиняти будь кому вхідні двері та виходити із будинку без його дозволу.

Після цього, в період часу з 08.08.2024 по 18.08.2024, тобто під час проживання ОСОБА_12 в наданому ОСОБА_8 тимчасовому місці утримання, ОСОБА_8 постійно надавав ОСОБА_12 чіткі гарантії безперешкодного перетину кордону, запевнявши останнього в тому, що ці дії він ( ОСОБА_8 ) організовує, та необхідно чекати його подальші вказівки.

Крім цього, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , та іншими, на даний час, невстановленими досудовим розслідуванням особами, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, у серпні 2024 року засобами телефонного зв`язку досяг усної домовленості із ОСОБА_11 щодо організації йому за грошову винагороду в розмірі 6000 доларів США, незаконного перетину державного кордону України, та із цією метою надав вказівку ОСОБА_11 прибути 11.08.2024, о 08 годині ранку до одного із санаторіїв, розташованого в с. Татарів, Івано-Франківської області, після чого, по прибуттю до визначеного місця у визначений час, ОСОБА_11 за вказівкою невстановленої органом досудового розслідування особи, сів до транспортного засобу марки «Daewoo», сірого кольору, більш детальних ознак наразі органом досудового розслідування не встановлено, та під керуванням невстановленої особи попрямував до Закарпатської області.

Так, 11.08.2024 близько 13 години ОСОБА_11 , будучи у невстановленому органом досудового розслідування місці, але на території Закарпатської області на виконання вимог ОСОБА_9 із транспортного засобу марки «Daewoo», сірого кольору, більш детальних ознак наразі органом досудового розслідування не встановлено, пересів до транспортного засобу марки «Toyota», моделі «Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_3 та під керуванням ОСОБА_9 попрямував до тимчасового місця утримання, а саме до невстановленого органом досудового розслідування старенького, одноповерхового, із фасадом сірого кольору будинку, який розташовується на території Закарпатської області, де ОСОБА_9 наказав ОСОБА_11 чекати в даному будинку його подальших вказівок та із застосуванням заходів конспірації, пов`язані з метою не викриття його дій правоохоронними органами заборонив виходити ОСОБА_11 із будинку до моменту, допоки 12.08.2024, близько 00 години ОСОБА_9 на транспортному засобі марки «Toyota», моделі «Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_3 забрав ОСОБА_11 та відвіз його наразі до не встановленого органом досудового розслідування місця, однак на території Закарпатської області.

Поряд із цим, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , та іншими, на даний час, невстановленими досудовим розслідуванням особами, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, 09.08.2024 року, засобами телефонного зв`язку досяг усної домовленості із ОСОБА_10 , щодо організації йому за грошову винагороду в розмірі 6000 доларів США, незаконного перетину державного кордону України, та із цією метою 10.08.2024 надав останньому вказівку прибути 11.08.2024, о 11 годині до кладовища розташованого в с. Чукалівка, Івано-Франківської області, після чого, ОСОБА_10 , прибувши у визначене місце та у визначений час, де на нього вже очікував ОСОБА_4 , який діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , маючи намір на незаконне збагачення за рахунок незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_10 , надав останньому вказівку сісти до транспортного засобу марки «Geely MK», д.н.з. НОМЕР_4 , на якому відвіз ОСОБА_10 до Закарпатської області, де висадив його біля кафе «712 кілометр», що знаходиться на трасі міжнародного значення «М 06» за селом с. Нижні Ворота та неподалік с. Тишів, Мукачівського району, повідомивши, що той має очікувати його подальших вказівок.

В подальшому, 11.08.2024 близько 18 години ОСОБА_4 , діючи з єдиним корисливим умислом, за попередньою змовою групи осіб ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , тобто заздалегідь домовившись про незаконне переправлення осіб через державний кордон України надав ОСОБА_10 вказівку пересісти до транспортного засобу марки Богдан 211040, д.н.з. НОМЕР_5 , що останній виконав та під керуванням ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 попрямував до не встановленого органом досудового розслідування місця, однак на території Закарпатської області, де на транспортному засобі марки «Toyota», моделі «Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_3 , вже очікував ОСОБА_9 , та 12.08.2024, близько 01 години ОСОБА_10 із транспортного засобу марки Богдан 211040 д.н.з. НОМЕР_5 пересів до транспортного засобу марки марки «Toyota», моделі «Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_3 , в салоні якого також знаходився ОСОБА_11 , після чого під керуванням ОСОБА_9 попрямували до тимчасового місця проживання, а саме до будинку АДРЕСА_4 , за координатами НОМЕР_6 , 23. НОМЕР_7 , де проживали до 18.08.2024, тобто до моменту незаконного перетину кордону.

Надалі, з метою доведення свого спільного злочинного плану до кінця, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , та іншими, на даний час, невстановленими досудовим розслідуванням особами, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, задля отримання незаконного прибутку, 18.08.2024 року, о 09 години 20 хвилин, перебуваючи у будинку АДРЕСА_3 , за координатами 47.9716000, 23.8965920, що навпроти будинку №10, отримав від особи, яка діяла під контролем працівників правоохоронних органів ОСОБА_12 на свою вимогу грошові кошти в сумі 6000 доларів США, після чого, на транспортному засобі марки Daewoo» моделі «Lanos», д.н.з. НОМЕР_8 попрямував до с. Верхнє Водяне, Рахівського району, при цьому по ходу руху, надав ОСОБА_12 вказівку замотати належні йому документи до салафанового пакету, аби ті не промокли під час перетину ним кордону через річку «Тиса». В подальшому, висадивши ОСОБА_12 по ходу руху, біля нежилої будівлі, яка розташовується по вулиці Центральній в с. Верхнє Водяне, Рахівського району, за координатами 48,0055970, 23,9667590 наказав йому сховатись, допоки він ( ОСОБА_8 ) перевірить дорогу, яка веде до лінії державного кордону на наявність блок постів, та переконавшись, що такі відсутні, та правоохоронними органами такі протиправні дії викритті не будуть, о 10 годині 15 хвилин повернувся за ОСОБА_12 , підбирає його, надавши йому вказівку вимкнути мобільний телефон, прямує до будинку АДРЕСА_5 , де о 10 годині 32 хвилин, підібрав до транспортного засобу марки «Daewoo» моделі «Lanos», д.н.з. НОМЕР_8 , під його керуванням, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , повторно надавши їм вказівку вимкнути мобільні телефони та проінструктував, як необхідно себе поводити після перетину кордону.

Згодом, о 10 год. 50 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи по вул. Центральній в с. Верхнє Водяне, Рахівського району, з метою доведення свого злочинного плану до кінця, пересадив ОСОБА_12 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 до транспортного засобу марки «Daewoo» моделі «Nubira», д.н.з. НОМЕР_9 під керуванням ОСОБА_9 , який діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , та невстановленими наразі органом досудового розслідування особами, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, спрямованих на незаконне збагачення за рахунок незаконного переправлення осіб через державний кордон України, попрямував у напрямку державного кордону, та о 11 годині 18 хвилин, будучи в с. Великий Бичків, Рахівського району, по вулиці Польова, на відстані 500 м від лінії державного кордону між Україною та Румунською Республікою, висадив ОСОБА_12 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , вказавши їм напрямок руху до річки «Тиса», по якій проходить лінія кордону України і Румунії, після чого були викриті працівниками правоохоронних органів.

Окрім цього, ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, але не пізніше 01.07.2024, та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, але на території Закарпатської області, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 та на даний час, із невстановленими досудовим розслідуванням особами, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, маючи злочинний намір на протиправне збагачення шляхом отримання грошових коштів за незаконне переправлення осіб через державний кордон України, достовірно знаючи, що з 24.02.2022 у відповідності до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено режим воєнного стану, на період дії якого чоловікам громадянам України віком від 18 до 60 років обмежено виїзд за межі України, організував незаконне переправлення через державний кордон України ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та сприяв їх протиправному переправленню порадами та наданням засобів, що виразилось в наступному.

Так, у невстановлений органом досудового розслідування точний час, але не пізніше вересня 2024 року, невстановлена наразі органом досудового розслідування особа, телефонним зв`язком досягла усної домовленості із ОСОБА_14 та ОСОБА_15 щодо організації цією невстановленою наразі органом досудового розслідування особою незаконного переправлення їх через державний кордон України поза межами офіційних пунктів пропуску за грошові кошти в розмірі 10000 доларів США із кожної особи, які вказані особи мали сплатити йому після протиправного перетину державного кордону України, а невстановлена наразі органом досудового розслідування особа, відповідно, повинна була розподілити зазначені грошові кошти між ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та іншими наразі невстановленими органом досудового розслідування особами, як грошову винагороду за співорганізацію та сприяння ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у незаконному перетині державного кордону України, при цьому надавши їм чіткі гарантії такого незаконного перетину державного кордону України та висловивши їм вказівки про дату, місце і час їх прибуття для протиправного перетину державного кордону України.

З метою доведення свого злочинного плану до кінця, невстановлена наразі органом досудового розслідування особа, у невстановлений час, але не пізніше 01.07.2024 року, залучила як співучасників громадянина ОСОБА_4 , та ОСОБА_8 , які діючи за попередньою змовою групою осіб із іншими, на даний час, невстановленими досудовим розслідуванням особами, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, маючи злочинний намір на протиправне збагачення шляхом отримання грошових коштів за незаконне переправлення осіб через державний кордон України, 20.11.2024 року, з метою доведення свого єдиного злочинного умислу до кінця, спрямованого на незаконне переправлення ОСОБА_14 та ОСОБА_15 через державний кордон України, о 11 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою гурпою осіб із ОСОБА_8 та іншими наразі невстановленими органом досудового розслідування особами, з корисливих мотивів, перебуваючи на транспортному засобі марки «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_10 , біля будинку №16 Г по вулиці Національної Гвардії в м. Івано-Франківськ, підібрав ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , після чого попрямував маршрутом Івано-Франківськ Калуш Стрий Нижні Ворота, об`здом повз встановлені блокпости, тим самим застосовуючи методи конспірації, з метою не викриття його дій працівниками правоохоронних органів, де неподалік блок посту в с. Нижні Ворота, Мукачівського району, Закарпатської області висадив ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які на виконання наданих ним вказівок в пішому порядку перейшли встановлений блок пост, де близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 та іншими на даний час невстановленими органом досудового розслідування особами, з метою доведення єдиного умислу до кінця, пов`язаного на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, перебуваючи у транспортному засобі марки «DAEWOO», моделі «LANOS», д.н.з. НОМЕР_11 , під керуванням ОСОБА_8 підібрав у с. Нижні Ворота, Мукачівського району, Закарпатської області ОСОБА_14 та ОСОБА_15 і попрямував у напрямку державного кордону між Україною та Румунською Республікою, маршрутом с. Нижні Ворота Свалява Мукачево Хуст Тячів, при цьому оминаючи встановлені блокпости, з метою не викриття їхніх протиправних дій працівниками правоохоронних органів, де на околиці села Вільхівці Лази, Тячівського району, Закарпатської області, на відстані близько 13 км від лінії державного кордону між Україною та Румунською Республікою були викриті та затримані працівниками правоохоронних органів.

17.12.2024 о 11 год. 15 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, громадянина України, українця за національністю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 затримано в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

17.12.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, за попередньою змовою групою осіб, вчинене з корисливих мотивів.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом контролю за вчиненням злочину; протоколом за результатами проведення НСРД аудіо-, відеоконтролю; протоколом за результатами проведення НСРД у вигляді візуального спостереження за особою; протоколом огляду місця події; протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 ; протоколами впізнання із свідками ОСОБА_11 та ОСОБА_10 ; адміністративними матеріалами, складеними відносно ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , за вчинення ними правопорушення, передбаченого ст. 204-1 КУпАП; протоколом обшуку транспортного засобу марки «DAEWOO», моделі «LANOS», д.н.з. НОМЕР_11 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , протоколами впізнання осіб та речей за фотознімками із свідками ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , іншими матеріалами кримінального провадження.

Як зауважує слідчий, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 передбачене ч. 3 ст. 332 КК України є тяжким, за вчинення якого передбачено можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 9-ти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, та будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує за інкримінований йому злочин для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, та в будь-який момент може покинути територію України, у тому числі поза межами пунктів пропуску через державний кордон України, оскільки його злочинна діяльність безпосередньо була пов`язана саме з такою діяльністю. Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, полягає у тому, що у вказаному кримінальному провадженні є необхідність у проведенні ряду допитів осіб в якості свідків із обставин, що мають значення для кримінального провадження, щодо незаконного переправлення осіб, через державний кордон України, проведенню із ними впізнання, слідчих експериментів, які неможливо було провести раніше, оскільки тривали негласні слідчі (розшукові) дії, під час яких перевірялись обставини, щодо дійсності намірів ОСОБА_4 на вчинення тяжких злочинів, а тому, з метою забезпечення нерозголошення відомостей досудового розслідування, такі слідчі дії неможливо було провести раніше. Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України існує через те, що наразі досудовим розслідуванням вживаються заходи до встановлення місцезнаходження речей і документів, які додатково можуть підтвердити обставини вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення. Зважаючи на спосіб здійснення підозрюваним злочинної діяльності за участі наразі також невстановлених органом досудового розслідування осіб, запровадження методів конспірації, приховування предметів та засобів злочинної діяльності, що значно утруднює процес збирання доказів, а також на те, що підозрюваному відомі місця зберігання таких речей і документів, що можуть бути використані як докази для доведення винуватості у вчиненні інкримінованого злочину, останній може вдатися до їх знищення, зміни чи приховування, перебуваючи на волі, що підтверджує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України. Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, полягає у тому, що знаходячись на волі, ОСОБА_4 зможе координувати свої дії із невстановленими на даний час співучасниками злочину, що мають можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню. Також ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, в даному випадку наявний ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України. Ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України полягає у тому що, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 вчиняючи свою протиправну діяльність спільно із невстановленими органом досудового розслідування особами, будучи мешканцем як прикордонної області, так і суміжною прикордонною Закарпатською областю, чітко володіючи інформацією щодо місць перебування/пересування прикордонних нарядів, орієнтуючись в місцевості прикордонної лісосмуги, а також те, що, що останній збагачувався від вказаної злочинної діяльності протягом тривалого часу та інших офіційних джерел доходу не має, може вдатися до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, тобто наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

На думку слідчого, вказані обставини свідчать про неможливість застосування щодо ОСОБА_4 особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту або застави, так як такі ним дотримані не будуть та являються недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно з запобіжним заходом у виді тримання під вартою. З цих підстав більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава не забезпечать реальної можливості запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КК України.

На підставі викладеного, слідчий просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, громадянина України, українця за національністю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 21.01.2025 року включно.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження, зауваживши на наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання слідчого, оскільки підозра та ризики є необґрунтованими, не доведеними поданими доказами. Подав письмові заперечення, згідно з якими також зазначив, що ОСОБА_4 не вчиняв дій на переховування від слідства, не має у власності майна, є особою похилого віку (73 роки), має безліч хвороб, має два змінних суглоба у нозі, є підозра на хворобу рак, надати документи не має змоги, оскільки за місцем проживання не має блізьких родичів, просив відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати інший більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а разі застосування такого - визначити мінімальний розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника та просив застосувати відносно нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Зазначив, що має проблеми зі здоров`ям, міняв два суглоби, в телефоні, який вилучили, є докази від лікаря про стан здоров`я, донька померла, син за кордоном.

Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею у судовому засіданні, Головним управлінням національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000338, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 332 КК України.

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, вбачається, що 17.12.2024 року о 11 год. 15 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

17.12.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.

Статтею 131 КПК України визначено, що запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року по справі «Харченко проти України» (Заява N 40107/02) питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину та санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Дослідивши матеріали, долучені до клопотання, а саме: протоколи допитів свідків; протоколи проведення оглядів місця події, протоколи впізнання по фотокартках та інші матеріалами кримінального провадження у їх сукупності - вважаю обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04, рішення від 21.04.2011 року) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Вирішуючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор, дають достатні підстави для висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_4 може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 , передбачене ч. 3 ст. 332 КК України, є тяжким, за вчинення якого передбачено можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 9-ти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, та будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує за інкримінований йому злочин для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, та в будь-який момент може покинути територію України, у тому числі поза межами пунктів пропуску через державний кордон України, оскільки його злочинна діяльність безпосередньо була пов`язана саме з такою діяльністю. Існує на даний час ризик впливу на свідків, які ще не допитані, такі слідчі дії неможливо було провести раніше. Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України існує через те, що наразі досудовим розслідуванням вживаються заходи до встановлення місцезнаходження речей і документів, які додатково можуть підтвердити обставини вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення. Зважаючи на спосіб здійснення підозрюваним злочинної діяльності за участі наразі також невстановлених органом досудового розслідування осіб, запровадження методів конспірації, приховування предметів та засобів злочинної діяльності, що значно утруднює процес збирання доказів, а також на те, що підозрюваному можуть бути відомі місця зберігання таких речей і документів, що можуть бути використані як докази для доведення винуватості у вчиненні інкримінованого злочину, останній може вдатися до їх знищення, зміни чи приховування, перебуваючи на волі. Ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України полягає у тому, що знаходячись на волі, ОСОБА_4 зможе координувати свої дії із невстановленими на даний час співучасниками злочину, що мають можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню. Перебуваючи на волі, ОСОБА_4 , вчиняючи свою протиправну діяльність спільно із невстановленими органом досудового розслідування особами, будучи мешканцем як прикордонної області, так і суміжною прикордонною Закарпатською областю, чітко володіючи інформацією, щодо місць перебування/пересування прикордонних нарядів, орієнтуючись в місцевості прикордонної лісосмуги, а також те, що останній збагачувався від вказаної злочинної діяльності протягом тривалого часу та інших офіційних джерел доходу не має, може вдатися до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, тобто наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

У даному випадку стороною обвинувачення доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти встановленим під час розгляду ризикам, оскільки у кримінальному провадженні зібрані докази, які у своїй сукупності вказують на обґрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявні обґрунтовані ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Доводи сторони захисту зазначених висновків слідчому судді не спростовують, а матеріали провадження не містять переконливих відомостей, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

На виконання зазначених вимог слідчий суддя, враховуючи обставини кримінального правопорушення та стадію досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, вважає за можливе одночасно визначити заставу як альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу, який є особою похилого віку, що може свідчити про наявність хвороб, та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому слідчий суддя враховує, що виходячи з практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , його майновий та сімейний стан, вік, стан здоров`я, слідчий суддя вважає, що у зв`язку з наведеним та з урахуванням тяжкості злочину, його високого ступеня суспільної небезпеки, а також даних про особу підозрюваного та ризиків, встановлених слідчим суддею, останньому слід визначити заставу в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» (3028 грн.), відповідно становить 151400 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та є співмірною з існуючими у даному кримінальному провадженні ризиками. При цьому слідчим суддею враховано розмір предмета злочину.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, у разі внесення застави на підозрюваного у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого чи прокурора за кожним їх викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи (служби); здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 11 год. 15 хв. 17.12.2024.

Встановити строк дії ухвали до 20 січня 2025 року, включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , обов`язків, передбачених КПК України, 50 (п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 151400 (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста) гривень на рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26213408; банк отримувача ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0018501.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 , у відповідності до ч. 5 ст.194 КПК України, покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого чи прокурора за кожним їх викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи (служби).

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 19 грудня 2024 року.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1