Справа №№ 148/374/23
В И Р О К

Іменем України

17 грудня 2024 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина матеріали кримінального провадження № 0000034 внесеного в ЄРДР від 14.02.2023, у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рудківка, Прилуцького району, Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , гр. України, освіта середня, одружений, не працює, на підставі ст. 89 КК України не судимий, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ст. 125 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

10.02.2023 у вечірню пору доби, точний час в ході досудового розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно проживає із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи і передбачаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, наніс ОСОБА_6 близько п`яти ударів долонею правої руки в область обличчя останньої.

В подальшому, ОСОБА_8 не припиняючи свої протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , взявши на території вищевказаного домогосподарства сокиру із дерев`яним топорищем, наніс ОСОБА_6 близько десяти ударів дерев`яним топорищем в область потиличної ділянки голови, обличчя та тулуба.

Далі, ОСОБА_8 , взявши на території вищевказаного домогосподарства металеву арматуру наніс близько п`яти ударів ОСОБА_6 в область верхніх та нижніх кінцівок.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців, саден та поверхневих ран в ділянці голови, шиї, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України, визнав повністю та беззастережно. В наданих суду поясненнях вказав, що всі обставини викладенні в обвинувальному акті ним повністю визнаються та не оспорюються. Він дійсно 10.02.2023, перебував в будинку, на той час співмешканки, ОСОБА_6 , де вони разом вживали спиртне, і випили біля пляшки горілки вдвох. Після цього, він пішов до сусідів взяти ще одну пляшку горілки. Там, йому розповіли, що його співмешканка веде неправильний спосіб життя. Це його сильно розлютило, і він повернувшись додому почав сварку, в ході якої наніс декілька ударів лодонею руки по обличчю ОСОБА_6 . Далі він взяв сокиру, і дерев`яною ручкою наніс декілька ударів по спині та голові потерпілої. Що відбувалось далі він не пам`ятає, так як сильно сп`янів. На даний час він усвідомлює, що вчинив не правильно, та щиро кається у вчиненому, просить суд суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_7 також підтверджується показами потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні повністю підтвердила покази обвинуваченого в частині спричинення їй тілесних ушкоджень. Крім того, вказала, що також останній наніс їй декілька ударів металевим прутом. На даний час претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого вона не має, просить суд суворо не карати.

Приймаючи до уваги добровільність позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши їм права та відповідні наслідки, суд, у відповідності до вимог ст. 349 КПК України, визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілої та характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів справи.

Судом враховано, що у сторін не виникло сумнівів, клопотань та заперечень щодо належності та допустимості письмових доказів наданих стороною обвинувачення.

Таким чином, оцінивши у сукупності надані по кримінальному провадженні докази, досліджені у судовому засіданні, оцінюючи покази обвинуваченого, потерпілої суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у інкримінованому йому кримінальному проступку доведена в судовому засіданні повністю та його дії слід кваліфікувати за ст. 125 ч.1 КК України, як умисне нанесення легкого тілесного ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, відповідно до вимог ст. 89 КК України вважається не судимим.

Дослідженням доказів про особу обвинуваченого встановлено, що згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, ОСОБА_8 уклав шлюб з ОСОБА_6 20.09.2023, актовий запис № 205, та змінив своє прізвище ОСОБА_9 на ОСОБА_10 .

Обставини, передбачені ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд визнає визнання своєї вини, щире каяття, яке полягає у усвідомленні своєї протиправної поведінки та належних висновках, а також активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а також щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних стосунках.

За таких обставин, з урахуванням особи обвинуваченого, який повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, зробивши для себе відповідні висновки, з метою попередження нових кримінальних правопорушень, виправлення обвинуваченого, з врахуванням вимог ст. 50, 65 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання останньому в межах санкції визначеної ст. 125 ч.1 КК України, у виді сплати штрафу.

Вирішуючи питання про запобіжний захід, суд вважає, що підстав для його обрання не має.

Питання речових доказів судом вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 65, 125 КК України, ст. ст. 12, 51, 56, 66, 67, 91, 368-371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у виді сплати штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази металеву арматуру, сокиру з дерев`яною рукояткою, знищити, скасувавши арешт накладений на вказане майно відповідно до ухвали слідчого судді від 20.02.2023, в кримінальному провадженні № 0000034 внесеного в ЄРДР від 14.02.2023.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя