Справа № 642/6892/16-к
Провадження № 1-кп/643/127/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2025 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника власника майна ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_9 про скасування арешту на майно, накладеного у кримінальному провадженні № 0001705,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суді Московського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

В лютому 2025 року надійшло клопотання ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_9 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001705, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_9 .

В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву, просив задовільнити.

Прокурор в судовому засіданні проти скасування арешту заперечував, зазначив, що кримінальне провадження ще розглядається судом та санкцією статті передбачено конфіскація майна, а квартиру придбано в шлюбі, тому вона належить також обвинуваченому ОСОБА_3 .

Вислухавши сторони, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, арешт майна має бути скасованим повністю або частково, якщо: відпали підстави його застосування; арешт було накладено необґрунтовано.

Тобто особа, що заявила клопотання про скасування арешту, повинна довести, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З аналізу ст. ст. 171-174 КПК України вбачається, що у клопотанні про скасування арешту в обов`язковому порядку має бути зазначено наступне: хто звертається із клопотанням про скасування арешту майна /власник майна тощо/; перелік і вид майна, арешт, який має бути скасовано; яким процесуальним документом та коли був накладений арешт; мотивація чому слід скасувати арешт. Також, до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Разом з тим, при розгляді клопотання про скасування арешту майна, суду не надано доказів в обґрунтування визнання дієвості мети накладення арешту, а також доказів, які підтверджують необхідність в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відносно нерухомого майна, що належить ОСОБА_9 .

Відповідно до абз. 2 п. 2.6. Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Згідно зі ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже, при розгляді клопотання про скасування арешту стороною обвинувачення не доведено наявність будь-яких фактичних даних (доказів), відповідно до яких є необхідність у збереженні накладеного арешту.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та скасування арешту майна, оскільки потреба у збереженні даного арешту відпала, а докази та додаткові підстави, що підтверджують необхідність та актуальність збереження арешту квартири відсутні.

Керуючись ст. ст. 170-175 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_9 про скасування арешту на майно, накладеного у кримінальному провадженні № 0001705 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 16.01.2016р. №234/531/16-к, провадження №1-кс/234/282/16, та від 26.02.2016р. №234/531/16-к, провадження №1-кс/234/282/16, у кримінальному провадженні №0001705 від 11.08.2015 року, на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_9 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1