Справа № 527/3485/24
провадження № 1-кс/527/732/24
УХВАЛА

іменем України

11 грудня 2024 року слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання слідчого СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000039, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 25 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000039, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 25 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у провадженні СВ відділу поліції № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000039 від 25.10.2024, що розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

21.10.2024 о 18:58 невідома особа в телефонному режимі від імені групи інших осіб, які також займаються незаконним зайняттям рибним добувним промислом, висловив пропозицію надання неправомірної вигоди головному спеціалісту-державному інспектору з охорони навколишнього середовища Центрального округу за прийняття рішення про повернення незаконних знарядь лову, які були вилучені під час рейдових заходів.

25.10.2024 року допитано в якості свідка ОСОБА_5 ,головного спеціаліста-державного інспектора охорони навколишнього середовища Центрального округу. Так ОСОБА_5 повідомила, що 21.10.2024 остання разом з головним спеціалістом-державним інспектором охорони навколишнього середовища Центрального округу ОСОБА_6 на підставі наказу Державної екологічної інспекції центрального округу №06-25/392 від 27.09.2024 здійснювали заходи щодо запобігання та виявлення адміністративних правопорушень на р. Сула Кременчуцького водосховища на території Сулинського заказника. Під час вказаних заходів приблизно о 13:00 поблизу с.Кліщинці, Золотоніського району, Черкаської області на воді ОСОБА_5 , виявили господарські знаряддя лову, а саме 10 мисинових риболовних сіток. В подальшому нами вказані риболовні сітки були вилучені, про що складено акт вилучення безгосподарських знарядь лову. Вилучені сітки 21.10.2024 приблизно о 18:00 були передані інспекторами передані до ТОВ «Рибколгосп», відповідно до договору укладеного між Державною екологічною інспекцією центрального округу та ТОВ «Рибколгосп» на відповідальне зберігання. Після передання вказаних сіток на зберігання ОСОБА_5 , поїхала додому до с.Вереміївка Золотоніського району Черкаської області, де проживаю під час залучення мене до здійснення заходів щодо виявлення правопорушень, потім 21.10.2024 о 18:58 останній на мобільний телефон у месенджер «Вайбер» надійшло повідомлення від особи на ім`я ОСОБА_7 з контактним номером телефону НОМЕР_1 з текстом: «Доброго вечора можна якось домовитись забрати?» але на вказане повідомлення ОСОБА_5 не відповіла.

В подальшому 24.10.2024 о 13:15 в ході телефонної розмови через месенджер «Вайбер» вказана особа на ім`я ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_5 , що він та його товариші, разом з яким він здійснює вилов риби, та яким належать вилучені знаряддя лову хочуть домовитись про їх повернення за певну суму грошових коштів, та висловив ОСОБА_5 , пропозицію від свого імені та інших осіб надання неправомірної вигоди за прийняття рішення про повернення вилучених 21.10.2024 вказаних вище знарядь лову, а саме 10 сіток. На вказану пропозицію, ОСОБА_5 , відповіді не надала, та одразу повідомила своє керівництво про даний факт та звернулась із заявою про вчинення злочину. Також, ОСОБА_5 , повідомила, що вказана особа відома останній, оскільки влітку цього року, можливо в липні, ОСОБА_5 складала відносно даного громадянина протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.85 КУпАП (порушення правил рибальства) та під час оформлення матеріалів, ОСОБА_5 стали відомі анкетні дані ОСОБА_8 та номер мобільного телефону останнього.

06.12.2024 року, проведено огляд на території автозаправної станції «УкрНафта», яка розташована за адресою: вул. Братів Амірджанян, 33, с. Липове Кременчуцького району Полтавської області, а саме при добровільній згоді головного спеціаліста, державного інспектора з ОНС ЦО в Полтавській області, ОСОБА_5 , оглянуто автомобільний транспорт марки «Jeep», моделі «Cherokee», чорного кольору, із державним номерним знаком: « НОМЕР_2 », який перебуває у користуванні останньої., де в ході огляду було виявлено та вилучено: грошові кошти , які є предметом неправомірної вигоди та передані ОСОБА_8 у загальній сумі 2500 гривень, а саме: купюра, номіналом 1000 гривень із характерним номером: ГМ7101782; купюра, номіналом 1000 гривень із характерним номером: АР5486884; купюра, номіналом 500 гривень із характерним номером: ВУ3037911, які було поміщено до полімерного сейф-пакету № RIC2124813, вилучено та визнано в якості речового доказу у даному кримінальному провадженні.

Оскільки в кримінальному провадженні є достатньо даних вважати, що тимчасово вилучене майно є знаряддям та доказом вчинення кримінального правопорушення, і відповідає вимогам ст. 167 КПК України, з метою збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, пересування, відчуження, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно.

У судове засідання слідчий не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, клопотання підтримував.

Власник майна не відомий.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали (а.с. 1-28), дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчим суддею встановлено, що вилучене 09 грудня 2024 року майно, набуло статусу тимчасово вилученого майна та визнане речовим доказом у кримінальному провадженні.

Зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у п.2 ч.2 ст. 167 КПК, має значення речового доказу у кримінальному провадженні та може підлягати дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження. Клопотання слідчого подане до суду у строк, визначений ч.5 ст. 171 КПК України. Слідчим доведено наявність обставин, викладених в ч.11 ст. 170 КПК України.

З огляду на викладене, клопотання підлягає задоволенню, як обґрунтоване та таке, що відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131,132, 167, 167,170-173, 175, 372, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 09.12.2024 під час огляду місця події, а саме: вилученігрошові кошти, які є предметом неправомірної вигоди та передані ОСОБА_8 у загальній сумі 2500 гривень, а саме: купюра, номіналом 1000 гривень із характерним номером: ГМ7101782; купюра, номіналом 1000 гривень із характерним номером: АР5486884; купюра, номіналом 500 гривень із характерним номером: ВУ3037911, які було поміщено до полімерного сейф-пакету № RIC2124813, шляхом позбавлення власника та будь яких інших осіб можливості відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися зазначеним майном, окрім можливості вчинення відповідними особами необхідних дій із вказаними предметами як речовими доказами (огляд, слідчий експеримент, призначення експертиз, експертні дослідження тощо)із залишенням їх в кімнаті збереження речових доказів ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, м. Глобине, вул. Центральна, 189.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1