ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2025 р. Київський районний суд м. Харкова в складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарях - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченого - ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0002804 від 28.06.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Краснопавлівка Лозівського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 28.08.2019 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24.06.2018 року, більш точний час не встановлено, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , в ході словесної сварки зі своєю знайомою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, в присутності власника квартири ОСОБА_13 , маючи злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_12 і реалізовуючи його, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та свідомо припускаючи його суспільно небезпечні наслідки у виді спричинення тяжкої шкоди здоров`ю, наніс ножем один удар ОСОБА_12 в область лівого стегна, внаслідок чого заподіяв останній, згідно висновку судово-медичної експертизи №10-12/1855-ДМ/18 від 06.08.2018, тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного поранення на передньо-внутрішній поверхні лівого стегна у середній його третині, що супроводжується пошкодженням лівої стегнової артерії, яке носить ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (згідно п.п. 2.1.1.а, п.2.1.2., п.2.1.3.п., п. 4.8 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 р.). Крововтрата, що розвинулася в результаті колото-різаного поранення лівого стегна з пошкодженням лівої стегнової артерії, стала причиною смерті ОСОБА_12 . Між колото-різаним пораненням лівого стегна та смертю ОСОБА_12 мається причинний зв`язок.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_11 в обсязі висунутого обвинувачення за ч. 2 ст. 121 КК України винним себе не визнав повністю та пояснив наступне.

Так, 24.06.2018 року він зустрівся із ОСОБА_14 та ОСОБА_13 та останній запропонував піти до нього в гості за адресою: АДРЕСА_2 . Трохи пізніше до ОСОБА_13 приїхав ОСОБА_15 та вони святкували День Молоді , вживали спиртні напої. В районі обіду, точний час він не пам`ятає, він, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 пішли від ОСОБА_13 у своїх справах, а ОСОБА_13 залишився вдома. Неподалік від будинку, в якому проживає ОСОБА_13 на зупинці громадського транспорту він зустрів свою знайому ОСОБА_12 , з якою вони домовилися разом провести час. Він зателефонував ОСОБА_13 , у якого спитав про можливість посидіти разом у нього в квартирі, на що ОСОБА_13 погодився. Він з ОСОБА_12 пішли до ОСОБА_13 додому за адресою: АДРЕСА_2 . Деякий час він, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 сиділи на кухні, святкували та вживали алкогольні напої. Через деякий час ОСОБА_12 пішла до іншої кімнати, а потім повернулась до них майже гола (в самих трусах). ОСОБА_13 сильно сп`янів та почав пропонувати ОСОБА_12 вступити в інтимні стосунки втрьох, на що ОСОБА_12 відмовила та між виникла сварка. Він почав заспокоювати їх обох та запропонував ОСОБА_12 піти в кімнату спати, так як завтра необхідно йти на роботу та рано вставати. ОСОБА_12 сказала йому щоб він йшов, а вона прийде пізніше, так як хоче сказати декілька слів ОСОБА_13 . Він зайшовши в кімнату, ліг на диван та заснув. Через деякий час його розбудив ОСОБА_13 , який в нецензурній формі вимагав щоб він з ОСОБА_12 залишили квартиру. Він пішов в туалет та побачив, що ОСОБА_12 лежить на підлозі на кухні. При цьому, до неї він не підходив, чи вона жива не перевіряв та швидку допомогу не викликав. Він почав з`ясовувати у ОСОБА_13 , що трапилось, на що той відповів, що вони знову посварились, він двічі вдарив ОСОБА_12 та вона спить. Після почутого, він розізлився на ОСОБА_13 та ОСОБА_12 та приблизно о 19-00 годині пішов додому. Вказав, що не бачив, щоб ОСОБА_13 бив ОСОБА_12 . Він також ОСОБА_12 не бив, наміру її вбивати чи спричиняти останній тяжкого тілесного ушкодження не мав. Про смерть ОСОБА_12 йому стало відомо 28.06.2018 від працівників Київського відділу поліції.

В ході розгляду кримінального провадження, колегією суддів встановлено, що потерпіла ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується актовим записом про смерть №4787, складеного 11.04.2024 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (т.7 а.с.126).

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 23.09.2024, в порядку ст.333 КПК України доручено органу досудового розслідування - слідчому відділу Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області, провести слідчі (розшукові) дії з встановлення членів сім`ї чи близьких родичів померлої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкала за адресою АДРЕСА_3 . При встановленні зазначених осіб необхідно повідомити суду повністю їх дані: прізвище, ім`я, по батькові, зареєстроване та фактичне місце проживання та засоби зв`язку (адресу електронної пошти), відомості що підтверджують ступінь родинного зв`язку (Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану) (т.7 а.с.136).

11.10.2024 до суду від старшого слідчого Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_18 на виконання ухвали Київського районного суду м.Харкова від 23.09.2024 надійшли матеріали виконання доручення, з яких вбачається, що встановити членів сім`ї чи близьких родичів померлої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не вбачається за можливе (т.7 а.с.142-149).

Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, встановлені колегією суддів обставини повністю підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами, які колегія суддів вважає належними та допустимими, а саме:

- даними рапорту чергового інспектора Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_19 згідно якого 28.06.2018 року до чергової частини надійшло повідомлення зі служби «102» щодо виявлення тіла за адресою: АДРЕСА_4 (т.2 а.с. 37);

- даними протоколу огляду місця події та трупу від 28.06.2018р. відповідно до якого 28.06.2018 року з 10-00 год. по 16 год. 30 хв. слідчим Київського ВП ГУНП в Харківській області на підставі повідомлення від оператора «102» проведено огляд квартири АДРЕСА_5 (т.2 а.с. 38-53), додатком до протоколу огляду місця події та трупу від 28.06.2018, а саме фототаблицею до огляду місця події від 28.06.2018 року за фактом смерті громадянки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по АДРЕСА_2 (т.2 а.с. 38-87);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 29.06.2018р. з додатком та DVD - диском, який був проведений 29.06.2018 р. в приміщенні квартири АДРЕСА_5 за участю свідка ОСОБА_13 (т.2 а.с. 162-184);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 19.11.2018р. з DVD-диском на якому зафіксований слідчий експеремент, який був проведений 19.11.2018 р. в приміщенні квартири АДРЕСА_5 (т.2 а.с. 92-94);

- даними роздруківки вхідних та вихідних дзвінків з номеру НОМЕР_1 за період з 24.06.2018 р. по 28.06.2018 р. (т.2 а.с. 111-151);

- даними висновку експерта №10-12/1855-ДМ/18 - трупа громадянки ОСОБА_12 , проведеного експертом ХОБСМЕ з 02.07.2018 р. по 06.08.2018 р., згідно якого при судово-медичній експертизі трупа встановлено колото-різане поранення на передньо-внутрішній поверхні лівого стегна, що супроводжується пошкодженням лівої стегнової артерії - великої судини, пошкодження якої супроводжується масивною кровотечою, яка через короткий проміжок часу (перші хвилини) призводить до настання смерті, вважаю, що колото-різана рана лівого стегна утворилась, найбільш вірогідно, незадовго (не більше ніж перші хвилини) до настання смерті, на протязі якого потерпіла могла здійснювати самостійні цілеспрямовані дії в обмеженому обсязі, до втрати свідомості, від дії предметів, із силою, достатньою для їх утворення. Причиною смерті ОСОБА_12 стала крововтрата, що розвинулася в результаті колото-різаного поранення лівого стегна з пошкодженням лівої стегнової артерії, про що свідчать: наявність вищевказаних пошкоджень, наявність масивного крововиливу у м`які тканини лівого стегна в області пошкодження лівої стегнової артерії із поширенням на м`які тканини по задній поверхні лівого стегна, нерівномірне кровонаправлення внутрішніх органів, а також наявність нашарувань речовини бурого кольору, схожої на кров, на місці виявлення трупа (згідно копії протоколу огляду місця події та трупу). Між колото-різаним пораненням лівого стегна та смертю ОСОБА_12 мається причинний зв`язок. Колото-різане поранення лівого стегна носить ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (згідно п.2.1.1.а., п.2.1.3.п., п.4.8. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року). Садно носить ознаки ЛЕГКИХ тілесних пошкоджень (згідно п.1.5.2., п.2.3.2.б., п.2.3.5., п.4.8 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року). Враховуючи ступінь вираженості трупних явищ, встановлених при огляді трупу на місці події, смерть ОСОБА_12 настала не менш, ніж за 2-4 доби до огляду трупу на місці події, однак, достовірно встановити час настання смерті не представляється можливим. Тілесних ушкоджень, які б вказували на утворення їх в процесі оборони, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 не виявлено. При судово-медичній експертизі крові трупу гр. ОСОБА_12 , 1974 р.н., виявлено етиловий спирт у кількості - 4,71 %, що згідно даним офіційної таблиці відповідає наявності його при тяжкій алкогольній інтоксикації (т.2 а.с. 154-159);

- даними висновку експерта №10-14/1855-ДМ/18 за фактом смерті громадянки трупа ОСОБА_12 , проведеного експертом ХОБСМЕ з 06.08.2018 р. по 07.08.2018 р., згідно якого причиною смерті ОСОБА_12 стала крововтрата, що розвинулася в результаті колото-різаного поранення лівого стегна з пошкодженням лівої стегнової артерії, про що свідчить: наявність вищевказаних пошкоджень, наявність масивного крововиливу у м`які тканини лівого стегна в області пошкодження лівої стегнової артерії із поширенням на м`які тканини по задній поверхні лівого стегна, нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, а також наявність нашарувань речовини бурого кольору, схожої на кров, на місці виявлення трупа (згідно копії протоколу огляду місця події та трупу). Між колото-різаним пораненням лівого стегна та смертю ОСОБА_12 мається причинний зв`язок. Покази свідка ОСОБА_13 , на які він посилається у протоколі проведення слідчого експерименту від 29.06.2018р., не суперечать об`єктивним судово-медичним даним, отриманим при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 у частині способу спричинення та механізму утворення колото-різаного поранення лівого стегна, але суперечать у частині локалізації колото-різаного поранення на попередньо-внутрішній поверхні лівого стегна (т.2 а.с. 190-195);

- даними висновку експерта №10-14/66/1855-ДМ/18 - за фактом смерті громадянки ОСОБА_12 , проведеного експертом ХОБСМЕ з 02.11.2018 р. по 16.11.2018 р., згідно якого причиною смерті ОСОБА_12 стала крововтрата, що розвинулася в результаті колото-різаного поранення лівого стегна з пошкодженням лівої стегнової артерії, про що свідчить: наявність вищевказаних пошкоджень, наявність масивного крововиливу у м`які тканини лівого стегна в області пошкодження лівої стегнової артерії із поширенням на м`які тканини по задній поверхні лівого стегна, нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, а також наявність нашарувань речовини бурого кольору, схожої на кров, на місці виявлення трупа (згідно копії протоколу огляду місця події та трупу). Колото-різане поранення лівого стегна носить ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (згідно п. 2.1.1.а, п. 2.1.2, п. 2.1.3.п, п. 4.8 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р.)(т. 3 а.с. 156-160);

- даними висновку експерта №1116 від 25.07.2018 за результатами проведення судової дактилоскопічної експертизи, згідно якого на поверхні наданих на дослідження трьох ножів, слідів рук не виявлено, встановити їх належність ОСОБА_11 також не має можливості у зв`язку з відсутністю слідів рук (т.2 а.с. 199-210);

- даними висновку експерта №1452 від 24.10.2018 за результатами проведення судової дактилоскопічної експертизи, згідно якого на поверхні наданих на дослідження трьох ножів, слідів рук не виявлено, встановити їх належність ОСОБА_11 також не має можливості у зв`язку з відсутністю слідів рук (т.2 а.с. 213-229);

- показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_20 , яка пояснила, що з ОСОБА_12 вона не знайома, ОСОБА_13 є сином її хрещеної, з сім`єю якого перебували в дружніх стосунках. ОСОБА_13 знає як спокійну, доброзичливу людину, відповідальну, який коли вип`є є спокійний та лягає спати. 28.06.2018 році, у зв`язку з тим, що жінка, теща й син ОСОБА_13 поїхали на відпочинок та кілька днів не могли до нього додзвонитись, дружина ОСОБА_13 попрохала її сходити до них в квартиру та перевірити що з ним. 28.06.2018 ключем, який їй дав брат дружини ОСОБА_13 , вона відкрила квартиру, в якій побачила дуже п`яного ОСОБА_13 та, аби привести його до тями, дала йому випити кефір. Залишки кефіру вона вирішила віднести на кухню, однак з коридору на підлозі кухні побачила тіло невідомої жінки. Вона розхвилювалась, спитала у ОСОБА_13 що трапилось, на що останній їй розповів, що до нього приходив товариш з дівчиною (при цьому їх прізвища він їй не називав), вони втрьох вживали спиртні напої, потім між його знайомим і дівчиною трапилась сварка, в ході якої його знайомий вдарив ножем дівчину та після цього одразу пішов з квартири, швидку не викликали. Після розмови з ОСОБА_13 вона викликала поліцію. Крім того, зазначила, що тіло жінки вона побачила здалеку, які частини тіла було видно та яким чином лежала потерпіла не пам`ятає, крові не бачила, при цьому, вказала, що побачила лише обличчя та те, що на ній був якийсь одяг. Також, коли саме був скоєний злочин вона не знає та прізвище ОСОБА_21 , як і сама особа, їй не знайомі.

- показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_15 який пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_11 він знає, родичем він його не є, з ним раніше зустрічались, останній раз у ОСОБА_13 вдома. Зазначив, що у неділю 24.06.2018 року йому зателефонував ОСОБА_14 та запропонував приїхати додому до ОСОБА_13 , зустрітися та випити, на що він погодився. Близько 07-00 год. він приїхав до ОСОБА_13 , в квартирі вже знаходилися ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , які сиділи та розмовляли на кухні, та, на його погляд, перебували в стані середнього алкогольного сп`яніння, були адекватними в поведінці. Далі, всі разом сиділи на кухні та вживали алкогольні напої, а саме горілку, що знаходилась в тарі, схожу на баклажку, ємністю приблизно 5 л. При цьому жодних конфліктів між ними не було. Приблизно о 10-00 год. того ж дня, після того як вони побачили, що ОСОБА_13 починає засинати, вони відвели його до кімнати, а через деякий час він, ОСОБА_14 та ОСОБА_11 пішли з квартири. Вони з ОСОБА_14 поїхали на водосховище за містом відпочивати, куди пішов ОСОБА_11 йому не відомо. В цей день більше з ОСОБА_11 вони не зустрічалися. На наступний день йому зателефонував ОСОБА_14 та повідомив, що в квартирі ОСОБА_13 когось вбили та ОСОБА_13 в поліції.

- показаннями допитаного в судовому засіданні експерта ОСОБА_22 , який підтримав обставини, наведені у висновках експерта №10-12/1855-ДМ/18 та №10-14/1855-ДМ/18 та зазначив, що труп ОСОБА_12 на стадії проведення експертизи знаходився на стадії гнилісних змін. Зазначив, що у трупа ОСОБА_12 мали місце колото-різані поранення на передній внутрішній поверхні лівого стегна, на передній внутрішній поверхні правого стегна, інших тілесних ушкоджень при судово-медичній експертизі трупа не виявлено. Причиною смерті ОСОБА_12 стала крововтрата, точний час настання її смерті визначити неможливо через гнилісні зміни тіла на момент проведення експертизи та на момент огляду місця виявлення трупа, однак, смерть ОСОБА_12 настала не менш ніж за 2 (дві) доби та не більше 4 (чотирьох) діб до огляду місця виявлення трупа. Крім того, зазначив, що точний проміжок часу смерті особи дає летальна температура тіла, однак, в даному випадку цей критерій є недійсним, оскільки розрахунок вівся по гнилісним змінам тіла ОСОБА_12 . Також, вказав, що відстань від уявної лінії зовнішньої поверхні до пошкодженої поверхні стегна ОСОБА_12 визначити не може, водночас, зазначив, що якщо б ОСОБА_13 в своїх показах не зазначав про удар ножем, то його покази не суперечили б висновку експерта;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , які прослухані в судовому засіданніу зв`язку з тим, що ОСОБА_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , однак був неодноразово допитаний в судовому засіданні при попередніх розглядах кримінального провадження, під час яких свідок ОСОБА_13 пояснив, що з ОСОБА_11 знайомий приблизно п`ять років, померлу ОСОБА_12 взагалі не знав. В неділю 24.06.2018 року зранку, приблизно о 7-00 год., він пішов попити пива разом з ОСОБА_23 , пізніше вони зустріли ОСОБА_11 , який до них приєднався. Деякий час вони втрьох сиділи та розпивали пиво на альтанці, потім пішли в його гараж, де взяли горілку та пішли до нього додому, за адресою: АДРЕСА_2 . На той момент він проживав в квартирі один, оскільки 23 червня 2018 року його дружина та син поїхали на відпочинок в Одесу. Вдома спочатку вони сиділи втрьох, розмовляли, вживали алкогольні напої, а пізніше до них приєднався товариш ОСОБА_24 - ОСОБА_25 , прізвища його він не пам`ятає. 24 червня 2018 він пив спочатку пиво, потім горілку, однак кількість випитого не пам`ятає. Сиділи вони приблизно до обіду, а біля 15-16 год. вони розійшлись, він ліг спати та спав до ранку. Зранку в понеділок 25.06.2018 року прокинувся з похміллям, зателефонував своєму начальнику аби відпроситься з робити через погане самопочуття, після цього вийшов на вулицю, зателефонував ОСОБА_26 , запропонував попити пива, попили вдвох пива, пізніше взяв горілки, пішов додому та ліг спати, до обіду ОСОБА_11 не бачив. Далі, після обіду зателефонував ОСОБА_27 та вони домовились про зустріч в його квартирі, про те, що він буде з дівчиною той його не повідомив. ОСОБА_27 прийшов до нього разом з дівчиною, як потім йому стало відомо ОСОБА_12 . Вони пройшли на кухню, сіли, втрьох почали розмовляти на різні теми, випивати та закусювати. Зазначив, що пили вони пиво та горілку, серед їжі були риба, ковбаса та сало, при цьому, це все в нього було вдома та ОСОБА_27 з собою нічого не приносив. Випивали вони втрьох десь 30-60 хвилин, випили приблизно по 200-300 грам, потерпіла можливо менше, оскільки вона дівчина, після цього ОСОБА_27 попросив його дати кімнату щоб вони з ОСОБА_12 могли побути наодинці. Кімнату він дав, це була їх спальня з дружиною, а сам пішов в іншу кімнату - зал, де є телевізор, та ліг відпочивати й дивитися телевізор. Пізніше, почув якийсь шум та розмови на кухні, зайшов на кухню та приєднався до спілкування ОСОБА_11 та ОСОБА_28 . Під час спілкування він спитав дівчину з приводу чому так швидко, що сталось, на що остання відповіла грубо, а він у відповідь дав їй ляпаса, після цього почались словесні сутички, ОСОБА_29 його ображала нецензурними словами, йому це не сподобалось, у зв`язку з чим він запропонував піти їм з його дому. ОСОБА_30 це не сподобалось, при цьому ОСОБА_29 грубо спілкувалась з ОСОБА_31 . Вказав, що він не пропонував ОСОБА_32 вступити з ним в статевий зв`язок. Оскільки, ОСОБА_29 була без плаття, майже гола, він вирішив пошукати її плаття, побачив на пуфі в коридорі, коли брав плаття, розвернувся, та побачив, що в правій руці ОСОБА_11 був столовий ніж, та він почав замахуватися на ОСОБА_33 та попав в її передню частину лівої ноги, внаслідок чого остання впала, однак ОСОБА_27 не зупинився та почав наносити удари ще й руками та ногами, однак куди саме не бачив. При цьому ОСОБА_27 кричав ОСОБА_32 що він її навчить як поводитися в гостях та як розмовляти, а ОСОБА_29 , в свою чергу, намагалась чинити цьому опір. Він намагався словами якось зупинити ОСОБА_11 , ближче підійти не міг, бо ОСОБА_27 погрожував йому, сказав, що він не ліз, а то сам ляже. Він розумів, що ОСОБА_27 вдарив ОСОБА_33 ножем, так як бачив бризки крові. Після нанесення ще декількох ударів, але вже руками та ногами, ОСОБА_27 зупинився, а ОСОБА_29 лежала обличчям до виходу. Після цього, з шаленим поглядом, ОСОБА_27 . Став мотатися по квартирі, шукати телефон, потім зібрався, пішов, та виходячи з квартири сказав йому, що це не його проблеми, розбирайся самостійно, оскільки це твоя квартира, а його - ОСОБА_11 начебто не було там, казав позбудься її, вона дівчина легкої поведінки, шукати її не будуть та не дзвони в поліцію, бо все покладуть на нього як власника квартири. Далі, він закрив двері, пішов до ОСОБА_28 щоб зрозуміти чи потрібна їй медична допомога, перевірив пульс на її руці та зрозумів, що допомога вже не потрібна, оскільки вона померла. Не знаючи, що робити, він взяв горілку аби напитися, заснути та забути, однак прокинувся серед ночі, подумав що це все галюцинації, знову пішов на кухню, побачив тіло дівчини та зрозумів що все насправді. Взяв телефон та зателефонував ОСОБА_30 для того, щоб той щось вирішив, останній по телефону сказав, що поміркує як вирішити цю проблему та що можна зробити, однак знову зазначив, що це не його проблеми. Вказав, що він не знав, що робити, однак, розумів, що до нього колись хтось прийде. Зазначив, що не пам`ятає чи брав він в руки ніж чи ні, однак припускає, що міг, оскільки був в паніці. Крім того, 26-27 червня 2018 року пив дуже багато горілки, на телефонні дзвінки рідних та друзів не відповідав. 28 червня 2018 року до нього завітала хрещена його матері, привела його до нормального стану, побачила тіло ОСОБА_28 на кухні, почала розпитувати, що сталось, він розповів, після чого викликала поліцію.

Крім того, під час судового розгляду були досліджені матеріали кримінального провадження, а саме: висновки експертів за результатами проведення судово-медичних експертиз: №15/№672-Дм/2018 з 24.07.2018 по 30.07.2018 (т.2 а.с. 242-248); 15/№704-ДМ/2018 з 13.08.2018 по 23.08.2018 (т. 3 а.с. 3-6); 15/№703-ДМ/2018 з 13.08.2018 по 23.08.2018 (т. 3 а.с. 7-10); 15/№702-ДМ/2018 з 13.08.2018 по 23.08.2018 (т. 3 а.с. 15-18); 15/№705-ДМ/2018 з 13.08.2018 по 23.08.2018 (т. 3 а.с. 23-26); 15/№701-ДМ/2018 з 13.08.2018 по 21.08.2018 (т. 3 а.с. 27-30); 15/№735-ДМ/2018 з 03.09.2018 по 10.09.2018 (т. 3 а.с. 31-34); 15/№737-ДМ/2018 з 24.09.2018 по 29.09.2018 (т. 3 а.с. 35-38); 15/№736-ДМ/2018 з 24.09.2018 по 28.09.2018 (т. 3 а.с. 39-42); 15/№1036-ДМ/2018 з 05.11.2018 по 08.11.2018 (т. 3 а.с. 161-165); висновки експертів за результатами проведення судово-імунологічних досліджень: № 14/1494-Дм/18 з 01.08.2018 по 02.08.2018 (т. 3 а.с. 46-48) ; № 14/1486-Дм/18 з 27.07.2018 по 02.08.2018 (т. 3 а.с. 52-54); № 14/1491-Дм/18 з 23.07.2018 по 03.08.2018 (т. 3 а.с. 59-61); № 14/1493-Дм/18 з 23.07.2018 по 03.08.2018 (т. 3 а.с. 66-68); № 14/1489-Дм/18 з 23.07.2018 по 03.08.2018 (т. 3 а.с. 73-75); № 14/1498-Дм/18 з 23.07.2018 по 03.08.2018 (т. 3 а.с. 80-82); № 14/1609-Дм/18 з 10.08.2018 по 20.08.2018 (т. 3 а.с. 86-88); № 14/1499-Дм/18 з 23.07.2018 по 03.08.2018 (т. 3 а.с. 93-94); № 14/1496-Дм/18 з 01.08.2018 по 07.08.2018 (т. 3 а.с. 98-100); № 14/1492-Дм/18 з 23.07.2018 по 03.08.2018 (т. 3 а.с. 105-107); № 14/1490-Дм/18 з 23.07.2018 по 03.08.2018 (т. 3 а.с. 111-113); № 14/1495-Дм/18 з 27.07.2018 по 01.08.2018 (т. 3 а.с. 118-119); № 14/1487-Дм/18 з 27.07.2018 по 01.08.2018 (т. 3 а.с. 124-125); № 14/1497-Дм/18 з 27.07.2018 по 01.08.2018 (т. 3 а.с. 130-131); № 14/1488-Дм/18 з 27.07.2018 по 01.08.2018 (т. 3 а.с. 136-137); № 14/1485-Дм/18 з 27.07.2018 по 01.08.2018 (т. 3 а.с. 142-143); № 14/1517-Дм/18 з 06.08.2018 по 10.08.2018 (т. 3 а.с. 147-149); № 14/1500-Дм/18 з 01.08.2018 по 02.08.2018 (т. 3 а.с. 153-155), висновок експерта №15/№672-Дм/2018 за результатами проведення судово-медичної експертизи з 24.07.2018 по 30.07.2018 р. (т.2 а.с. 211-229), однак колегія суддів не покладає в обґрунтування даного вироку в якості доказів вини ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, перелічені вище матеріали, що надані стороною обвинувачення, оскільки за своїм змістом вказані документи не містять ознак доказів, що мають значення для вирішення кримінального провадження, а лише засвідчують відповідність окремих проведених слідчих та процесуальних дій вимогам закону та належними особами.

Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_13 в частині того, що ОСОБА_11 з ОСОБА_12 прийшли до нього додому саме 25 червня 2018 року, оскільки вони спростовуються показами обвинуваченого ОСОБА_11 про те, що саме 24.06.2018 вони з ОСОБА_12 прийшли додому до ОСОБА_13 , а також роздруківкою вхідних та вихідних дзвінків ОСОБА_11 з номеру НОМЕР_1 за період з 08-00 год. 24.06.2018 р. по 10-00 год. 28.06.2018 р.

Покази свідка ОСОБА_13 в частині механізму нанесення, кількості та локалізації тілесних ушкоджень, виявлених на тілі потерпілої ОСОБА_12 , спростовуються даними висновку судово-медичної експертизи №10-14/51/1866/18, а також показами експерта ОСОБА_22 , даними в судовому засіданні.

За висновком експерта №10-12/1855-ДМ/18 трупа громадянки ОСОБА_12 , проведеного експертом ХОБСМЕ ОСОБА_22 з 02.07.2018 по 06.08.2018, враховуючи ступінь вираженості трупних явищ, встановлених при огляді трупу на місці події, її смерть настала не менш, ніж за 2-4 доби до огляду трупа на місці події.

Огляд трупу на місці події, відповідно до протоколу огляду місця події та трупу від 28.06.2018 розпочато о 10-00 год. та закінченок о 16 год. 30 хв.

Отже, смерть ОСОБА_12 настала ІНФОРМАЦІЯ_6 , що узгоджується з сукупністю досліджених доказів по справі під час судового розгляду.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_11 вини у вчиненні кримінального правопорушення та посилання на те, що саме свідок ОСОБА_13 мав мотив на спричинення потерпілій ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, колегія суддів оцінює критично, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, до вищеописаних подій свідок ОСОБА_13 взагалі не був знайомий з потерпілою, а до його квартири ОСОБА_12 прийшла разом з обвинуваченим ОСОБА_11 .

При цьому суд, оцінюючи конкретні обставини у справі, а саме: характер взаємовідносин обвинуваченої та потерпілої, предмет вчинення кримінального правопорушення - ніж, множинний характер та локалізацію тілесних ушкоджень, встановлених у потерпілої ОСОБА_12 , поведінку ОСОБА_11 , який після спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, залишив квартиру та не викликав невідкладну швидку медичну допомогу - свідчить про умисність дій ОСОБА_11 , направлених на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_12 внаслідок яких настала її смерть.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, колегія суддів за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних та досліджених в судовому засіданні доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Винуватість обвинуваченого доведена поза розумним сумнівом. Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Верховний Суд, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як ті, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і ті, що визначають його суб`єктивну сторону.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що визнання винуватості доведеною поза розумним сумнівом версії обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що стосуються події, яка є предметом судового розгляду. Стандарт доведення поза розумним сумнівом передбачає, що факти, встановлені на підставі допустимих доказів для розумної і безсторонньої людини дають підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (див. постанови Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к, від 08 жовтня 2019 року у справі № 195/1563/16-к, від 21 січня 2020 року у справі № 754/17019/17, від 16 вересня 2020 року у справі № 760/23459/17 та ін.).

Цей стандарт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_11 , на думку колегії суддів, було дотримано.

Суд критично ставиться до показань обвинуваченого щодо невизнання винуватості та вважає, що показання обвинуваченого спрямовані на можливість ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинене тяжке кримінальне правопорушення чи зменшити міру можливого покарання.

Що стосується посилань в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_11 на те, що справу відносно нього було сфальсифіковано, то колегія суддів вважає такі твердження голослівними та такими, що не знайшли свого підтвердження, з огляду на наступне.

Так, ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 20.05.2020 задоволено скаргу ОСОБА_11 на бездіяльність посадових осіб офісу Генерального прокурора, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою про вчинення кримінального правопорушення 13 грудня 2019 року. Зобов`язано уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою (повідомленням) ОСОБА_11 про вчинення кримінального правопорушення 13.12.2019 року та розпочати досудове розслідування, про що проінформувати заявника ( т.5 а.с.129-130).

Постановою слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_34 від 18.11.2021, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000540 від 11.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України - закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (т.5 а.с.225-229). При цьому, за результатами повного, всебічного та неупередженого дослідження наявних доказів, слідством не вдалося встановити факт вчинення службового підроблення співробітниками ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області

З урахуванням викладеного, колегія суддів за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, вважає поза розумним сумнівом доведеними всі елементи, як ті, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і ті, що визначають його суб`єктивну сторону та є достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

У відповідності до положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 цього ж Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_11 відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_11 відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України - відсутні.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_11 раніше неодноразово судимий, а саме: вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 26.04.1993 за ч. 3 ст.140 КК України (в редакції 1960р.) до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 46-1 КК України з іспитовим строком на 3 років; вироком Київського районного суду м.Харкова від 22.05.1995 року за ч.4 ст.117, ч.2 ст.118, ст.42, ст.43 КК України до 7 років позбавлення волі; вироком Київського районного суду м.Харкова від 08.11.2005 року за ч. 1 ст. 309, ч.3, ч.4 ст.296, ч.2 ст. 185, ст.70 КК України з урахуванням ухвали Апеляційного суду Харківської області від 04.04.2006 року до 5 років позбавлення волі; вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 28.07.2006 року за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі; звільненого умовно достроково 14.06.2007 року; вироком Київського районного суду м.Харкова від 22.09.2009 року за ч.1 ст.355, ст.71, ч.1 ст.72 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільненого 15.10.2009 року по відбуттю строку покарання; вироком Київського районного суду м.Харкова від 07.04.2014 року за ч.1 ст. 125 КК України до 240 годин громадських робіт; вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 16.06.2014 року за ч.1 ст. 122, ч. 2 ст. 185, ч.1, ч.4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Апеляційного суду Харківської області від 19.09.2014 року, яким змінено покарання до 4-х років 30 днів позбавлення волі, звільненого 19.08.2017 року умовно-достроково; вироком Київського районного суду м.Харкова від 28.08.2019 року за ч.2 ст.186, ч. 1 ст. 71 КК України до 4-х років 4 місяці позбавлення волі, має постійне місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно довідки Харківської обласної психіатричної лікарні №3 від 12.04.2018 №01-21/5429, ОСОБА_11 неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні в ХОКПЛ №3 у періоди: - з 14.08.2013 по 20.08.2013; - з 01.09.2013 по 09.09.2013; - з 24.02.2014 по 05.03.2014; - з 20.04.2014 по 23.04.2014. Остання госпіталізація у період з 31.12.2017 по 09.01.2018, з діагнозом: розлад адаптації з порушенням емоцій та поведінки, суїцидальна спроба (т.2 а.с.241).

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №595 від 06.08.2018, ОСОБА_11 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі дисоціального розладу особистості. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_11 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_11 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.2 а.с. 235-239);

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_11 у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, відомості про обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та обставини, що його обтяжують.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Згідно з ч. 6 ст. 368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, колегія суддів враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України та практику Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Так, у постанові ВСУ від 01 лютого 2018 року (справа № 634/609/15-к, провадження № 51-658 км17) зазначено, що підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66,67 КК України), визначенні «інших обставин справи».

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_11 покарання, колегія суддів враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до тяжкого правопорушення, характер правопорушення, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, колегія суддів визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_11 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначення йому покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі, встановленої санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_11 був засуджений вироком Київського районного суду м.Харкова від 28.08.2019 року за ч.2 ст.186, ч. 1 ст. 71 КК України та йому було призначено покарання у виді 4-х років 4 місяців позбавлення волі, яке на даний час він вже відбув, а тому при призначенні покарання ч.4 ст.70 КК України судом не застосовується.

Призначене покарання, на думку колегії суддів, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, підстав для застосування інших видів покарання суд не вбачає.

Підстав для застосування положень ст. 69, 69-1, 75 КК України колегія суддів не вбачає, враховуючи суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, та відсутність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Зважаючи на встановлені обставини та міру покарання, яку призначає суд, запобіжний захід ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» колегія суддів залишає без змін до набрання цим вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме, з 28 червня 2018 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з моменту його фактичного затримання, а саме, з 28.06.2018 по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про процесуальні витрати вирішити відповідно до ст.122,124 КПК України.

Долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 129, 369, 370, 373, 374 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави, - залишити без змін до набрання цим вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з дня набрання цим вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 28 червня 2018 року (з моменту фактичного затримання) до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати за проведення судових дактилоскопічних експертиз № 1116 від 25.07.2018 у розмірі 1144, 00 грн. та № 1452 від 24.10.2018 у розмірі 3432, 00 грн., а всього у розмірі 4 576 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3