Справа № 234/7540/20
Провадження № 1-кп/202/768/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська кримінальне провадження, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.01.2020 року за № 0000319, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Краматорська, Донецької області, громадянина України, маючого середньо-спеціальне освіту, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, раніше судимого, 09.11.2007 Краматорським міським судом за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі до 4-х років, на підставі ст..71 КК України приєднано не відбите покарання до вироку Краматорського міського суду від 23.09.2002 до відбитого 6 років позбавлення волі, 30.03.2020 спрямовано до Торезького суду обвинувальний акт за ч.1 ст.185 КК України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, 30.01.2020 приблизно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_5 , знаходився по вул.Дружби у м.Краматорську. Проходячи повз стоматологічний кабінет «Happy smiles» розташований за адресою АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на умисне, таємне, повторне, викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне, з корисливих мотивів, таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 зайшов до стоматологічного кабінету, звідки викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: монітор торгової марки «Samsung» моделі «S22F350FHI» (код моделі LS22F350FHIXCI), вартістю 1671,67 грн. після чого, ОСОБА_5 вийшов зі стоматологічного кабінету «Happy smiles» тримаючи у руках монітор.

В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_6 було завдано матеріальну шкоду на вказану суму.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В судовому засіданні обвинувачений проти закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, не заперечував.

Захисник обвинуваченого просив клопотання прокурора задовольнити.

Вислухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання обвинуваченого та закриття кримінального провадження, виходячи з наступного.

Згідно ст.284 ч.1 п.4-1 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

09.08.2024р. набув чинності Закон №3886-ІХ від 18.07.2024р. «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким викладено нову редакцію статті 51 КУпАП, якою визначено, що викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням зазначеного, викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виходячи із того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння.

Відповідно до пункту 5 підрозділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 ПКУ для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2020 року установлено прожитковий мінімум для працездатної особи у розмірі 2 102 грн. 00 коп.

З урахуванням наведеного, сума соціальної пільги у 2020 році становить 1051 грн., тобто для кваліфікації кримінального правопорушення неоподатковуваний мінімум у 2020 році становить 1051 грн., відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2020 році становить 2 102 грн. 00 коп.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) 08.03.2023 р. на суму 1671 грн. 67 коп., яка на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Статтею 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом.

Згідно ст.4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи наведене, Закон №3886-ІХ від 18.07.2024р. «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», із врахуванням положень ст.58 Конституції України та ст.5 КК України, має зворотну дію в часі, і як наслідок, поширюється на обвинуваченого ОСОБА_5 .

Також судом ураховується усталена практика Європейського суду з прав людини щодо поняття «якість закону» - національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб. Відповідальність за подолання недоліків законодавства, правових колізій, прогалин, інтерпретаційних сумнівів лежить, в тому числі, і на судових органах, які застосовують та тлумачать закони.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст.7 «Ніякого покарання без закону» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого.

Враховуючи наведене, а також згоду обвинуваченого ОСОБА_5 на закриття кримінального провадження на цій підставі, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, підлягає закриттю на підставі ст.284 ч.1 п.4-1 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Зазначені прокурором заперечення щодо закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, з посиланням на ст.4 КК України, не ґрунтуються на вимогах норм Кримінального кодексу України, Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Для закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, КПК України передбачає наявність згоди обвинуваченого на це і наявність підстави для такого закриття кримінального провадження.

Зазначені прокурором заперечення щодо закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, а саме визначення відповідно до вимог ст.4 КК України кримінальної протиправності законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння, не можуть бути підставою для відмови у закритті кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки відповідно до вимог ст.5 КК України, ст.58 Конституції України та усталеної практики Європейського суду з прав людини закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, і суди мають застосовувати той закон, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого.

Крім того, згідно ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Для закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, КПК України передбачає тільки наявність згоди обвинуваченого на це і наявність підстави для такого закриття, а саме втрата чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Тому, враховуючи згоду обвинуваченого ОСОБА_5 на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, і наявність передбаченої ст.284 ч.1 п.4-1 КПК України для цього підстави, кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України підлягає закриттю у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирати.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням товарознавчої експертизи становить 628, 04 грн., відповідно до ст.124 КПК України, слід віднести за рахунок держави.

Керуючись Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст.5 КК України, п.4-1 ч.1 ст.284, ч.2 ст.284, 372, 479-2 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження внесене 30.01.2020 року за № 0000319 за обвинуваченням ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - закрити згідно п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Запобіжний захід обраний у відношенні ОСОБА_5 до набрання ухвалою законної сили скасувати.

Речові докази: монітор торгової марки «Samsung» моделі «S22F350FHI» (код моделі LS22F350FHIXCI), який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити у власності останньої.

Процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням товарознавчої експертизи № 2/20-326 від 02.04.2020, які згідно довідки складають 628 грн. 04 коп. віднести за рахунок держави.

Після набрання даною ухвалою законної сили спрямувати її до Краматорського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для вирішення прийняття рішення про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч 1 ст. 51 КУпАП.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який постановив ухвалу, протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1