УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду скаргу директора ПП «Ратмир-Соло», ПП «Раном» ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 25.08.2024 №363/31-9,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга директора ПП «Ратмир-Соло», ПП «Раном» ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 25.08.2024 №363/31-9.

Скаргу обґрунтовано тим, що заявники 01.09.2024 засобами поштового зв`язку направили до Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві заяву від 25.08.2024 №363/31-9 про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення суддями Київського апеляційного суду ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , суддями Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , слідчими ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , прокурором ОСОБА_14 кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 162, п. 11 ч. 1 ст. 67, ст. 372, ч. ч. 4, 5 ст. 186, ст. 384, ст. 365, ст. 366, ст. 367, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 2062, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364, ст. 3641, ч. 4 ст. 368, ст. 3682, ч. 1 ст. 3685, ч. 4 ст. 369, ч. 3 ст. 3692 КК України, яка отримана уповноваженою особою Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві 11.09.2024.

Вважаючи невиконаним обов`язок уповноваженою особою Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаною заявою, визначений ч. 4 ст. 214 КПК України, директор ПП «Ратмир-Соло», ПП «Раном» ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звернулися до суду з вказаною скаргою.

Заявники будучи повідомлені належним чином про день, час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суду не повідомили.

Уповноважена особа Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явилась та про причини неявки суд не повідомила.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на наступне.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В обґрунтування скарги наведено ті обставини, що 01.09.2024 директор ПП «Ратмир-Соло», ПП «Раном» ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві засобами поштового зв`язку направили заяву від 25.08.2024 №363/31-9 про вчинення кримінального правопорушення, яку отримано уповноваженою особою Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві 11.09.2024, що підтверджується матеріалами скарги.

Проте, станом на день подання скарги відомості про кримінальне правопорушення у встановленому порядку та в строки всупереч вимогам ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Пунктом 4 ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Офісу Генерального прокурора №298 від 30.06.2020.

Згідно з п.1 глави 2 розділу I цього Положення до Реєстру вносяться час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. п. 4, 5 ч.5 ст.214 КПК України.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора №298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дають підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання вищезазначеного висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до Єдиного реєстру досудових розслідувань і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

В цілому такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою від 17.06.2020, згідно п. 5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».

За таких обставин, бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, може мати місце лише у разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення до суб`єкта, який наділений повноваженнями вносити відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань; наявність в такій заяві короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведеного заявником; невнесення відомостей за заявою, яка надійшла уповноваженому суб`єкту і містить короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, впродовж 24 годин.

З матеріалів скарги вбачається, що заявники просить внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо можливого вчинення суддями Київського апеляційного суду ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , суддями Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , слідчими ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , прокурором ОСОБА_14 кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 162, п. 11 ч. 1 ст. 67, ст. 372, ч. ч. 4, 5 ст. 186, ст. 384, ст. 365, ст. 366, ст. 367, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 2062, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364, ст. 3641, ч. 4 ст. 368, ст. 3682, ч. 1 ст. 3685, ч. 4 ст. 369, ч. 3 ст. 3692 КК України.

Водночас, заява директора ПП «Ратмир-Соло», ПП «Раном» ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від 25.08.2024 №363/31-9 про вчинення кримінального правопорушення за своїм змістом та суттю є висловленням незгоди із прийнятим процесуальними та судовими рішеннями, та не є повідомленням про злочин, яке підслідне Шевченківському УП ГУ НП у м. Києві, оскільки містить інформацію, пов`язану із здійсненням судового провадження і не містить конкретних даних про вчинення вказаними особами кримінальних правопорушень.

При цьому, заявники повідомляють про вчинення суддями Київського апеляційного суду ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , суддями Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , слідчими ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , прокурором ОСОБА_14 кримінальних правопорушень і самостійно кваліфікують їх дії ч. ч. 1, 2 ст. 162, п. 11 ч. 1 ст. 67, ст. 372, ч. ч. 4, 5 ст. 186, ст. 384, ст. 365, ст. 366, ст. 367, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 2062, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364, ст. 3641, ч. 4 ст. 368, ст. 3682, ч. 1 ст. 3685, ч. 4 ст. 369, ч. 3 ст. 3692 КК України.

Слід зазначити, що кримінальний процесуальний закон дійсно не вимагає від заявника зазначення в заяві усіх складових злочину, однак це не свідчить про те, що будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на її назву набуває статусу цього документа і її подання уповноваженій особі Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві тягне за собою процесуальні наслідки у вигляді внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відтак, слідчий суддя вважає необґрунтованим твердження заявників про те, що в заяві про вчинення кримінального правопорушення від 25.08.2024 №363/31-9 ними було вказано всі елементи вчиненого злочину: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона, а також всі ознаки вчиненого злочину: час, місце, спосіб, ПІП особи, місце її роботи і посаду, короткі обставини злочинів, вчинених суддями Київського апеляційного суду ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , суддями Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , слідчими ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , прокурором ОСОБА_14 , оскільки це не відповідає встановленим фактичним обставинам.

При цьому, слідчий суддя, не вирішуючи питання, які можуть бути предметом судового розгляду у кримінальному провадженні або віднесені до компетенції слідчого, прокурора під час досудового розслідування, не надає оцінку обґрунтованості заяви та не досліджує докази, а лише вивчає її зміст на предмет наявності відомостей саме про кримінальне правопорушення, яке б підлягало внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань. До того ж, будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на її назву не набуває статусу цього документа і її подання на ім`я уповноваженої особи Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві не тягне за собою процесуальні наслідки у вигляді внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, щодо внесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень суддями Київського апеляційного суду, а також суддями Ірпінського міського суду Київської області, слідчий суддя враховує також і відповідну судову практику. Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності, заходи забезпечення позову, нормативне регулювання такого права стосовно неповнолітніх та психічно хворих осіб (зокрема, справа «Стаббінґс та інші проти Сполученого Королівства», справа «Толстой Милославський проти Сполученого Королівства»). У справі «Плахтєєв та Плахтєєва проти України» Суд нагадав, що питання імунітету суддів вже зустрічалося при розгляді однієї із справ, і в ній Суд дійшов висновку, що такий імунітет мав законну мету, оскільки був засобом забезпечення належного здійснення правосуддя. Суд також постановив, що з огляду на обставини тієї справи, таке обмеження було пропорційним («Ернст та інші проти Бельгії»).

Також слід звернути увагу заявників в частині внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо суддями Київського апеляційного суду, а також суддями Ірпінського міського суду Київської області, і на те, що відповідно до положень статей 126, 129 Конституції України, ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом. Вказана норма закону визнана конституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду №8-рп/2011 від 12.07.2011, в якому, зокрема, зазначено, що оцінка процесуальним діям судді може даватись тільки судами апеляційної чи касаційної інстанцій і не може даватись будь-якими органами, в тому числі і слідчими органами.

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку, або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом.

Отже, виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством і оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів та суддів щодо розгляду та вирішення справи поза процесуальним порядком не допускається.

Крім того, згідно з п. п. 66 - 68 Рекомендації СМ/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів, ухваленої Комітетом Міністрів Ради Європи 17.11.2010, тлумачення закону, оцінювання фактів та доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для цивільної або дисциплінарної відповідальності, за винятком випадків злочинного наміру або грубої недбалості. Лише держава може домагатися цивільної відповідальності судді, подавши скаргу до суду у разі, коли цей суддя повинен був присудити компенсацію. Тлумачення закону, оцінювання фактів або доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 57 Висновку 11 (2008) Консультативної ради європейський суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зміст конкретних судових рішень контролюється насамперед за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Таким чином, можливе порушення суддею норм матеріального або процесуального права не може бути безумовною підставою для притягнення судді до кримінальної відповідальності та кваліфікуватись виключно як кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на розгляд заявниками, дослідивши надані в обґрунтування доводів скарги матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність відомостей, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення суддями Київського апеляційного суду ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , суддями Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , слідчими ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , прокурором ОСОБА_14 , а відтак і відсутність правових підстав для задоволення скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 214, 303 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу директора ПП «Ратмир-Соло», ПП «Раном» ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 25.08.2024 №363/31-9 - залишити без задоволення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1