№ провадження 1-кс/208/2406/24
УХВАЛА

Іменем України

07 листопада 2024 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання cтаршого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 ,про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000424 від 06.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий в ОВС відділу СУ ГУНП в Донецькій області звернувся до слідчого судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська із погодженим з прокурором клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000424 від 06.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, просив накласти арешт на автомобіль HYUNDAI GETZ, д.н.з.: НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , червоного кольору, який належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 на правах приватної власності, який вилучений в ході обшуку на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 шляхом заборони володіння, розпорядження та користування майном. Зберігання вказаного транспортного засобу HYUNDAI GETZ, д.н.з.: НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , червоного кольору, який належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , забезпечити на спеціальному відведеному майданчику за адресою: АДРЕСА_2 .

На обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що слідчим відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області за процесуального керівництва прокурорів Донецької обласної прокуратури зареєстрованого до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000424 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 02.11.2023 ОСОБА_5 , збула оперативному покупцю ОСОБА_6 двадцять п`ять целофанових згортків з кристалічними речовинами загальною масою 5,8053г, які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, маса метадону в перерахунку на суху речовину становить 2,4458г.

07.12.2023, ОСОБА_5 , збула оперативному покупцю ОСОБА_6 двадцять сім целофанових згортків з кристалічними речовинами загальною масою 6,3952г, які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, маса метадону в перерахунку на суху речовину становить 2,3432г.

05.11.2024 в період часу з 07 години 15 хвилин до 09 години 05 хвилин співробітниками поліції, на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 під час якого було виявлено та вилучено, розфасовані зіп пакет у кількості 15 штук з кристалічними речовинами загальною масою 500 грамів, що є особливо великим розміром, які ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, придбала при невстановлених обставинах, та зберігала за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 з метою подальшого збуту. Вилучено ваги ювелірні TL-Series в кількості 3 штук, мобільний телефон XIAOMI 12 lite в корпусі сірого кольору имей 1: НОМЕР_3 , имей 2 : НОМЕР_4 , із сим картою Водафон . Мобільний телефон REDMI NOTE 13, в корпусі сірого кольору имей 1: НОМЕР_5 , имей НОМЕР_6 ; сим карта НОМЕР_7 , мобільний телефон в корпусі чорного кольору SIGMA, имей не відомий.

Також в ході обшуку 05.11.2024 у подвір`ї будинку АДРЕСА_1 був вилучений автомобіль HYUNDAI GETZ, д.н.з.: НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 червоного кольору

Виявлений та вилучений в ході обшуку автомобіль залучений до кримінального провадження № 0000424 від 06.07.2024 в якості речового доказу, є засобом вчинення злочину, а отже містить сліди кримінального правопорушення та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, проведення відповідних експертиз, досліджень, додаткових оглядів з залученням спеціалістів у відповідній сфері та не вжиття заходів арешту може призвести до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вищезгаданого майна.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у клопотанні. Просив клопотання задовольнити.

Власник майна, ОСОБА_5 , надала слідчому судді заяву про розгляд клопотання без її участі, проти задоволення клопотання слідчого заперечувала, посилаючись на те, що автомобіль був нею придбаний 2 роки тому для того, щоб возити дітей на заняття.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, слідчим відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області за процесуального керівництва прокурорів Донецької обласної прокуратури зареєстроване до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження № 0000424, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,3 ст. 307 КК України.

В ході обшуку 05.11.2024 у подвір`ї будинку АДРЕСА_1 був вилучений автомобіль HYUNDAI GETZ, д.н.з.: НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 червоного кольору, який постановою слідчогозалучений до кримінального провадження № 0000424 від 06.07.2024 в якості речового доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

З приписів наведених норм законодавства вбачається, що під час проведення обшуку, окрім предметів, які вилучені законом з обігу, слідчий і прокурор мають право вилучати речі та документи - які входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, а також мають право вилучати речі та документи - які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку. При цьому статус «тимчасово вилучене майно» мають лише ті речі та документи, що вилучені під час обшуку слідчим або прокурором, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

В силу ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,3 ст. 307 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 9 до 12 років з конфіскацією майна.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 15 жовтня 2024 року надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки HYUNDAI GETZ, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить та перебуває у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою відшукання та вилучення наркотичних засобів, психотропних речовин або прекурсорів, обладнання призначене для виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин, грошових коштів отриманих в результаті збуту наркотичних засобів, банківських карток.

З протоколу обшуку від 05 листопада 2024 року вбачається, що на виконання вимог вказаної ухвали обшук проводився за участі ОСОБА_5 . У ході проведення обшуку автомобіля було виявлено та вилучено: банківська карта «Приват Банк» НОМЕР_8 ; банківська карта «Приват Банк» НОМЕР_9 ; Банківська карта Карта ОщадБанк НОМЕР_10 ; банківська карта Альфа Банк НОМЕР_11 ; банківська карта Ощад Банк НОМЕР_12 ; банківська карта «Приват Банк» НОМЕР_13 ; банківська карта «NOVA PAY» НОМЕР_14 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 видане ТСЦ 1247 від 19.10.2023; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу HYUNDAI GETZ, д.н.з.: НОМЕР_15 ; мобільний телефон марки XIAOMI в корпусі чорного кольору не в працюючому стані.

Виявлений та вилучений в ході обшуку автомобіль може містить сліди кримінального правопорушення та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, проведення відповідних експертиз, досліджень, додаткових оглядів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000424 від 06.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,3 ст. 307 КК України, протокол обшуку від 05.11.2024р., постанову про залучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 05 листопада 2024 року, надані докази, вважає, що слідчим доведено, що вище вказане майно необхідно вивчити шляхом проведення відповідних експертиз, висновки яких можуть бути використані як докази в кримінальному провадженні, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

У відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона відчужувати розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб як арешт майна, слідчий суддя вважає розумним та співмірним обмеженням права власності, таким що відповідатиме завданням кримінального провадження, так само як і доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування.

Враховуючи вимоги ст. 170 КПК України, обставини встановлені під час розгляду клопотання у їх сукупності, позиції слідчого, який довів обґрунтованість заявленого клопотання, враховуючи що підставою клопотання є необхідність збереження речових доказів а також проведення ряду слідчих дій, а тому з метою його збереження, унеможливлення пошкодження та знищення, що може призвести до нівелювання доказової бази, клопотання підлягає задоволенню. Крім того слідчий суддя зазначає, що арешт майна носить тимчасовий характер та накладення арешту не перешкоджає власнику майна в подальшому звернутися до слідчого судді з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту повністю або частково, якщо в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Керуючись ст. 36, 131-132, 170-171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль HYUNDAI GETZ, д.н.з.: НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , червоного кольору, який належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві приватної власності, який вилучений в ході обшуку на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , шляхом заборони володіння, розпорядження та користування майном.

Зберігання вказаного транспортного засобу HYUNDAI GETZ, д.н.з.: НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , червоного кольору, який належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , забезпечити на спеціальному відведеному майданчику за адресою: АДРЕСА_2 .

Скасування арешту майна проводиться в порядку передбаченому ст. 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 08.11.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1