Справа № 697/1166/24
Провадження № 1-кп/697/179/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі Черкаської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Митлашівка, Драбівського району, Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, інваліда 3 групи загального захворювання, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 01 травня 2024 року, близько 15 год. 39 хв., керуючи автомобілем марки «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , експлуатація якого згідно з висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/124-24/6864-ІТ від 09.05.2024 забороняється через невідповідність товщини передніх та задніх гальмових дисків, які не відповідають вимогам підприємства-виробника, грубо порушуючи вимоги п. 2.9 б) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу, рухаючись на вказаному автомобілі в м. Каневі, Черкаської області, по проїзній частині автодороги вул. Героїв Дніпра, зі сторони вул. Маршала Рибалка, у напрямку вул. Захисників України, перебуваючи у хворобливому стані на час керування вказаним транспортним засобом, будучи заздалегідь об`єктивно проінформованим про наближення до нерегульованого пішохідного переходу, що розташований по АДРЕСА_2 , що позначений дорожньою розміткою 1.14.1 «Зебра» та дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 «Пішохідний перехід» Правил дорожнього руху України, через свій хворобливий стан проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну та в момент виникнення небезпеки для його руху, своєчасно не вжив заходів для негайного зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним автомобіля марки «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , для того щоб дати дорогу пішоходу, а продовжив свій рух, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода - неповнолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину вулиці Героїв Дніпра по вищевказаному пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку руху автомобіля. Внаслідок наїзду автомобілем, пішохід - неповнолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді травми голови з переломами кісток склепіння та основи черепа, переломом кісток носа, крововиливом над твердою мозковою оболонкою, раною, саднами, крововиливами та набряками м`яких тканин обличчя, крововиливами ділянки правої лопатки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/393 від 13.05.2024, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя. Вказана дорожньо-транспортна пригода та отримання неповнолітньою потерпілою ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, згідно з висновками судової автотехнічної експертизи № 339/24-23 від 24.05.2024 та судово-медичної експертизи № 02-01/393 від 13.05.2024, перебуває у прямому причинному зв`язку із порушенням водієм ОСОБА_4 вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби, зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека та п. 12.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю, факт і обставини вчинення кримінального правопорушення підтвердив, розкаявся у вчиненому та просив суд суворо його не карати. Пояснив, що 01.05.2024 після 15 години, керував автомобілем марки «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Героїв Дніпра, зі сторони вул. Маршала Рибалка, поблизу будинку № 3. Однак, наближаючись до пішохідного переходу, не побачив пішохода неповнолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в той час переходила дорогу та перетинала проїзну частину вулиці Героїв Дніпра зліва направо відносно напрямку руху автомобіля, оскільки перебував у хворобливому стані, та здійснив на неї наїзд. Не пам`ятає як це відбулося. Лише пам`ятає як потерпіла впала на капот автомобіля та потім відштовхнулася від нього та впала на асфальт. Внаслідок наїзду автомобілем, неповнолітня ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження. Зазначив, що дійсно проявив неуважність на дорозі та не помітив пішохода ОСОБА_7 , яка переходила дорогу на пішохідному переході, своєчасно не вжив заходів для негайного зменшення швидкості аж до зупинки автомобіля, яким він керував, Зазначив, що добровільно відшкодував потерпілій витрати на лікування в сумі 20 000 грн.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю, факт і обставини вчинення кримінального правопорушення підтвердив, розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, відшкодував потерпілій витрати на лікування в сумі 20 000 грн. та просить суд суворо його не карати.

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначила, що не наполягає на суворій мірі покарання обвинуваченому, однак просила довічно позбавити обвинуваченого права керування транспортними засобами. Підтвердила, що на даний час нею отримано від обвинуваченого кошти в сумі 20 000 грн. на лікування її доньки.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, просить проводити розгляд справи у її відсутності та в присутності законного представника ОСОБА_6 , про що повідомлено законним представником у судовому засіданні.

Учасники судового провадження не заперечували щодо проведення судового засідання без участі потерпілого.

За вказаних обставин, враховуючи думку учасників судового провадження, відповідно до положень ст. 325 КПК України, суд вважає можливим за відсутності потерпілої з`ясувати всі обставини під час судового розгляду та провести судовий розгляд у відсутності потерпілої та в присутності її законного представника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, які вважають, що вказане кримінальне провадження доцільно розглянути відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, суд відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження всіх доказів стосовно обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченого та ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого та з`ясування позиції законного представника потерпілої щодо міри покарання обвинуваченому.

При цьому, суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст таких обставин і не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими, суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series А, заява № 25, від 18 січня 1978 року, пункт 161, та «Коробов проти України», заява № 39598/03, від 21 липня 2011 року, пункт 65, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_4 у судовому засіданні не здобуто.

При цьому, суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст таких обставин і не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Також суд роз`яснив, що учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи показання обвинуваченого, наданими ним в судовому засіданні, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 доведено.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який має пенсійний вік, є інвалідом 3 групи загального захворювання, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, скоїв необережний тяжкий злочин, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, активно сприяв розкриттю вказаного кримінального правопорушення, щиро жалкує з цього приводу та осуджує свою поведінку, висловлює бажання виправити наслідки вчиненого і приймає для цього активні дії, а саме добровільно відшкодував потерпілій витрати на лікування в сумі 20 000 грн., що підтверджено наданими стороною захисту в судовому засіданні платіжною інструкцією від 06.05.2024 на суму 10 000 грн. та витягом з мобільного додатку «Приват24» на суму 10 000 грн., та не заперечується законним представником потерпілого. Саме така поведінка обвинуваченого, як зазначив Верховний Суд у постанові від 18.09.2019 (справа №166/1065/18), свідчить про його щире каяття. Крім цього, обвинувачений має вади здоров`я, що підтверджується наданими в судовому засіданні консультаційним висновком спеціаліста, випискою-епікризом із медичної картки стаціонарного хворого та випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого.

Згідно досудової доповіді Черкаського районного відділу №2 філії Державної установи "Центр пробації" в Черкаській області щодо обвинуваченого ОСОБА_4 від 26.08.2024 (а.с.54-56) вбачається, що беручи до уваги зібрані матеріали, які характеризують особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , його спосіб життя, історію правопорушень, характеризуючі дані, наявність криміногенного фактору, які можуть впливати на поведінку обвинуваченого, орган пробації вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства. Ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення органом пробації оцінюється як середній.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог КК України, покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Суд, враховуючи зазначені вище обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_4 вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, за якою він обвинувачується, у вигляді позбавлення волі, без реального відбування покарання із застосування іспитового строку, так як вказане покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд зазначає наступне.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК України, необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Питання про доцільність призначення факультативного додаткового покарання вирішується за розсудом суду з врахуванням обставин конкретної справи і з обов`язковим мотивуванням прийнятого рішення.

Відповідно до діючого КК України, позбавлення права керування транспортними засобами є додатковим покаранням та не обов`язковим, а застосовується судом з урахуванням обставин справи.

Так, суд враховує, що причиною вчинення вказаного кримінального правопорушення стало порушення обвинуваченим вимог Правил дорожнього руху, що спричинило потерпілій тяжке тілесне ушкодження у зв`язку з хворобливим станом обвинуваченого, який є інвалідом 3 групи, продовжує хворіти та керувати транспортним засобом, про що ним зазначено у судовому засіданні, тому суд не знаходить законних підстав для звільнення ОСОБА_4 від призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України. При цьому, оскільки тяжкість та численність отриманих потерпілою ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, тривалість її лікування та невизначеність з наслідками отриманих тілесних ушкоджень внаслідок порушення Правил дорожнього руху, які допустив обвинувачений ОСОБА_4 , привалюють над необхідністю користування ним транспортним засобом, призначення обвинуваченому ОСОБА_4 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, є справедливим і доцільним, яке відповідає особі винного, тяжкості і обставинам кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Судом також встановлено, що ухвалою слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03.05.2024 накладено арешт на автомобіль марки «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи відсутність заперечень з боку учасників судового провадження, суд вважає за доцільне скасувати арешт за минуванням потреби.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по кримінальному провадженню за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/124-24/6864-ІТ від 09.05.2024 в розмірі 5 300,96 грн. та автотехнічної експертизи № 339/24-23 від 24.05.2024 в розмірі 7 194,16 грн., а всього на загальну суму 12 495,12 грн. (дванадцять тисяч чотириста дев`яносто п`ять гривень, 12 копійок).

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03.05.2024 на автомобіль марки «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 скасувати.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- автомобіль марки «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано під зберігальну розписку ОСОБА_4 повернути ОСОБА_4 , звільнивши його від відповідального зберігання;

- зразки волосся неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 , об`єкти, зовні схожі на волосся, яке вилучене з лобового скла автомобіля «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в ході огляду місця події, які передано до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області знищити;

- диск для лазерних систем зчитування з відеозаписом з камер спостереження кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », диск для лазерних систем зчитування з записом допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 у судовому засіданні залишити при матеріалах кримінального провадження;

- медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_7 , яку передано до КНП «Канівська багатопрофільна лікарня» залишити у КНП «Канівська багатопрофільна лікарня».

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1