Справа № 642/4358/24
№ 1-кс/642/2373/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого Другого СВ (з дислокацією в м.Харкові) ТУ ДБР в м.Полтава ОСОБА_4 ,-

УСТАНОВИВ:

25.07.2024 адвокатом ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 подано заяву про відвід слідчого. В обґрунтування заяви посилається на те, що в провадженні Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР у м. Полтава перебуває кримінальне провадження №0000609 від 19 серпня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Підставами порушення кримінального провадження передувала заява ОСОБА_5 , про те, що він майже три доби незаконно, без належного оформлення, утримувався в Новобаварському відділі поліції ГУНП в Харківській області (ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області), де був незаконно позбавлений волі, відносно нього службовими особами поліції застосовувалися незаконні методи дізнання у виді погроз вбивством, а також тортури і катування, внаслідок чого ОСОБА_5 без надання доступу до послуг адвоката вимушений був оговорити себе у діяннях, які він не вчиняв. Незважаючи на ці підстави та несприятливі наслідки слідчий ОСОБА_4 дійшов висновку, що в «ході досудового розслідування не було здобуто достатніх доказів, що з боку працівників правоохоронних органів було вчинено дії зі спричинення будь-кому тілесних ушкоджень, ударів, побоїв, приниження честі та гідності із застосуванням спеціальних засобів з використанням службового становища», що стало підставою для закриття кримінального провадження № 0000609. Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2023 року постанову слідчого про закриття кримінального провадження було скасовано.

Окрім того, слідчим були суттєво порушені вимоги КПК України щодо прав заявника і потерпілого ОСОБА_5 , згідно яким ОСОБА_5 , як заявник і потерпілий, повинен був отримати відповідний витяг із ЄРДР, інформацію про закінчення досудового розслідування, отримати пам`ятку про права і обов`язки потерпілого, ОСОБА_5 був також незаконно позбавлений права у кримінальному провадженні подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи і реалізувати інші права потерпілого. Не зважаючи на те, що внаслідок незаконного затримання ОСОБА_5 було завдано суттєву моральну і фізичну шкоду, слідчим відповідна вмотивована постанова про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим не виносилася, що унеможливлює її оскарження.

Вищезазначене свідчить про необ`єктивність та упередженість слідчого ОСОБА_4 при розслідуванні кримінального провадження №0000609 від 19 серпня 2022 року року з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.365 КК України. Враховуючи п.3 ч.1 ст.77 КПК України, «прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: якщо існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості» просив задовольнити його заяву.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги заяви підтримав, посилаючись на обставини, викладені у ній. Зазначив, що в діях слідчого вбачається упередженість, оскільки протягом більше двох років досудове слідство не проводилось, кримінальне провадження закривалось, за ухвалою суду знов відновлювалось, але не проводились будь-які слідчі дії. Пів року тому слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 розглядала аналогічне клопотання та відмовила у його задоволенні, однак з того часу будь-яких слідчих дій не проводиться, чим порушуються права ОСОБА_5 , у зв`язку із чим необхідно замінити слідчого.

Слідчий ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розгляд проводити без його участі, у зв`язку із службовою зайнятістю. Проти задоволення вказаної заяви заперечує, вказуючи на те, що вона невмотивована, підстави для його відводу відсутні.

Дослідивши матеріали заяви, заперечення слідчого, вислухавши адвоката, слідчий суддя прийшов до висновку, що заява про відвід не підлягає задоволенню з таких підстав.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Формою процесуального реагування на прояви упередженого ставлення слідчого/прокурора до особи, яка бере участь в кримінальному провадженні, є подання такою особою заяви про відвід слідчого/прокурора в порядку ст.77 КПК України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно до ч. 2 ст. 80 КПК України законодавчо закріплено право осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заявляти відвід слідчого з підстав передбачених ст.77 КПК України.

Так ч. ч. 3, 4 ст. 80 КПК України, передбачають, зокрема, що заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження , а заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу.

Вичерпний перелік підстав для відводу слідчого визначено ст. 77 КПК України.

Так, прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

У своїй заяві про відвід слідчого, представник заявника посилається на наявність обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчих та прокурорів під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження.

Зміст п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України визначає одну з підстав для застосування відводу слідчому - існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Своєю чергою, термін «неупередженість» є структурним елементом такого базового принципу кримінального провадження, як законність (ст. 9 КПК України).

Більше того, вимога щодо неупередженого дослідження обставин кримінального провадження є головним обов`язком слідчого, що зафіксовано в ч. 2 ст. 9 КПК України.

Як зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», та у справі «Ходорковського», структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.

Слід зазначити, що слідчий суддя обмежений предметом розгляду заяви, де встановлює наявність або відсутність підстав для відводу слідчого. При цьому, слідчий суддя не може в рамках даного процесу оцінювати законність процесуальних рішень слідчого, таким правом наділений слідчий суддя при розгляді скарги у відповідності до ст.303 КПК України.

Крім того, у відповідності до п. 17 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 40 КПК України слідчий діє з боку обвинувачення та несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій та є самостійним у своїй процесуальній діяльності, що закріплено ч. 5 ст. 40 КПК України.

Нормами ч. 5 ст. 80 КПК України визначено, що відвід має бути вмотивованим. Тобто, має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність.

Обставини, на які посилається заявник, не є підставами для відводу слідчого та не свідчать про необ`єктивність, упередженість чи особисту зацікавленість слідчого при проведенні досудового розслідування.

З наведеного вбачається, що фактично усі підстави, якими адвокат ОСОБА_3 обґрунтовує заявлений відвід, стосуються його незгоди з процесуальними рішеннями (діями, бездіяльністю) слідчого, існування яких, за приписами ч. 1 ст. 77 КПК України, не є обставинами, що виключали б участь слідчого у кримінальному провадженні і можуть бути предметом розгляду скарг у відповідності до ст.303 КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу на ту обставину, що існує презумпція неупередженості судді, прокурора, слідчого, дізнавача. А якщо з`являються сумніви щодо цього, то для відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості, певних прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Разом з тим, неналежне, на думку сторони захисту, виконання слідчим своїх повноважень в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні може бути оскаржено стороною кримінального провадження у визначеному КПК України порядку, зокрема, вказане передбачено ст. 303 КПК України, однак таке також не є достатньою підставою для висновку про упередженість слідчого у даному кримінальному провадженні.

Судовим розглядом не встановлена і заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості слідчого ОСОБА_4 при здійсненні досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000609 від 19 серпня 2022 року з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 365 КК України.

Отже, з огляду на вищезазначене, а також враховуючи, що заявником не надано об`єктивних даних, які б вказували на особисту зацікавленість слідчого ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.77,80,81 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого Другого СВ (з дислокацією в м. Харкові) ТУ ДБР в м. Полтаві ОСОБА_4 від проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000609 від 19.08.2022р. - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 05.08.2024р.

Слідчий суддя ОСОБА_1