провадження № 1-кс/753/2151/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, солдата в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.263 КК України, за матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001673 від 02.04.2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.263 КК України, за матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001673 від 02.04.2024 року, посилаючись на сталі та триваючі ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та/або суду, нищення, схов або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкодання кримінальному провадженню іншим чином; незаконий вплив на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення, які не зменшились порівняно із застосованим та продовженим слідчим суддею запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою без права на внесення застави, дія якого завершується 26.07.2024 року.

Вважає, що усвідомлення підозрюваним невідворотності реального покарання, а також тяжкості покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, спонукатиме такого підозрюваного до переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинивши дане кримінальне правопорушення в громадському місці, після чого з місця події зник, даний ризик має достатні підстави для існування.

Ризик нищення, схову або спотворення будь-якої із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення обґрунтовує тим, що відповідно до встановлених в ході досудового розслідування обставин вчиненого кримінального правопорушення, ОСОБА_4 після спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 з місця події зник разом із безпосереднім знаряддям злочину, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, знищити, сховати або спотворити знаряддя злочину та одяг, на якому могли зберегтись сліди вчинення кримінального правопорушення, тому даний ризик обгрунтований та існуючий. Враховуючи, що достеменно знаряддя злочину на даний час не встановлене, даний ризик має достатні підстави для існування.

Ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків та інших осіб у кримінальному провадженні з метою зміни ними свідчень обґрунтовує тим, що оскільки інкримінований ОСОБА_4 злочин було вчинено із застосуванням насильства, останній може здійснювати на свідків вплив шляхом залякування, погроз тощо. Допитані у провадженні свідки є важливими для досудового розслідування та встановлення істини у кримінальному провадженні, а підозрюваному відоме їх місце роботи (проживання), тому ним може бути здійснений тиск на останніх з метою полегшення свого становища та зміни показів на свою користь. На даний час враховуючи відомі органу досудового розслідування обставини вчинення даного кримінального правопорушення є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 після повідомлення йому про підозру у вчиненні тяжкого тілесного ушкодження, розуміючи що його дії викриті, може вчинити незаконний вплив у виді погроз фізичної розправи, психологічного маніпулювання, шантажу або грошової винагороди стосовно осіб, які є свідками вчинення ним кримінального правопорушення. Ризик незаконного впливу на інших осіб об`єктивізується також з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України). Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Враховуючи те, що підозрюваному відоме місце проживання та соціальні зв`язки свідків, а також те, що на даний час велика частина свідків ще не встановлені та не допитані даний ризик має достатні підстави для існування.

Ризим вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовує таким. Так, враховуючи те що ОСОБА_4 в порядку ст. 89 КК України є особою раніше не судимою, однак беручи до уваги те, що останній відбув покарання та відповідно до вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 10.12.2010 року був засудженим до позбавлення волі строком на 5 років за вчинення аналогічного насильницького кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, останній на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин проти життя та здоров`я особи. Беручи до уваги даний факт зазначений ризик є обґрунтованим та дає підстави вважати, що останній може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином обґрунтовується тим, що за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення ним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

У відповідності до п.1 ч.3 ст.199 КПК України слідчий вважає, що заявлені ризики не зменшились, є триваючими, а зважаючи на те, що збір доказів у кримінальному провадженні триває й на теперішній час, ризики невиконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків продовжують існувати.

На виконання вимог п.2 ч.3 ст.199 КПК України слідчий зазначає про обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Так, строк дії запобіжного заходу обраного ОСОБА_4 закінчується 26.07.2024 року, однак завершити досудове розслідування у встановлений законом строк не представляється за можливе, оскільки з об`єктивних причин необхідний додатковий строк для проведення та завершення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, без виконання яких не буде досягнуто одного з основних завдань кримінального провадження, визначеного у ст.2 КПК України щодо забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Для з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, повного та неупередженого розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне:

отримати висновок судово-медичної експертизи, призначеної 20.05.2024 до КМКБ СМЕ за вилученими в ході проведених обшуків за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_4 предметами схожими на ножі та загостреними предметами;

- отримати висновок судово-балістичної експертизи, призначеної 16.05.2024 до Українського НДІ СТ та СЕ СБ України за вилученими в ході проведених обшуків за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_4 предметами схожими на патрони;

- отримати висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи, призначеної 20.05.2024 до ДУ «ІСП МОЗ України» підозрюваного ОСОБА_4 , яка триває у зв`язку із необхідністю надання додаткових матеріалів та медичних документів на клопотання експерта;

- відповідно до вимог ст. 290 КПК України надати доступ сторонам кримінального провадження до матеріалів досудового розслідування.

За результатами отриманих доказів необхідно вирішити питання щодо кваліфікації дій підозрюваного, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Провести вказані слідчі дії та прийняти необхідні процесуальні рішення у строк до двох місяців органу досудового розслідуванням не вдалося за можливе з об`єктивних причин, а саме у зв`язку із тривалістю проведення судових експертиз та проведенням відповідних слідчих (розшукових) дій.

Невиконання вищевказаних дій призведе до неповноти досудового розслідування і до порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, прав підозрюваних, передбачених п. 5 ст. 223 КПК України, вимог п.1, 2 ч.1 ст.91 КПК України, згідно якої під час досудового розслідування підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави продовження застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 25.09.2024 року обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на його продовження, посилаючись на ризики, визначені п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Захисник у судовому засіданні просив відмоити у клопотанні за необгрунтованістю зазначених ризиків, просив продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав позицію захисника, вказав, що матиме належну процесуальну поведінку під час досудового розслідування.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, думку підозрюваного, його захисника, проаналізувавши надані стороною обвинувачення докази підозри, обставини, зазначені у ч.3 ст.199 КПК України, у їх сукупності з наданою до клопотання підозрою, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження відомості про якевнесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001673 від 02.04.2024 рокуза ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121, ч.1 ст.263 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.121, ч.1 ст.263 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні таким підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.263 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- рапортами щодо фіксації повідомлень на спец лінію «102» про виявлені поранення у потерпілого ОСОБА_7 , зокрема повідомлення лікаря ОСОБА_8 від 21.03.2024 та звернення ОСОБА_7 від 01.04.2024.

- протоколом прийняття заяви від 01.04.2024 та протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 05.04.2024, який показав, що 21.03.2024 року повертаючись до свого місця проживання на зупинці громадського транспорту неподалік станції метро «Славутич» невстановлений чоловік, який був в стані алкогольного сп`яніння в ході виниклого конфлікту наніс йому два удари в область живота та спини. В подальшому коли в конфлікт втрутились перехожі, потерпілий ОСОБА_7 направився до свого автомобіля, але дорогою відчув слабкість а в подальшому в місцях, куди йому були нанесені удари невідомим виявив колоті рани, тому звернувся за допомогою до лікувальних закладів, де відповідно провів тривале лікування та операцію;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.04.2024 за участю потерпілого ОСОБА_7 , який серед пред`явлених йому осіб впізнав на фотознімку ОСОБА_4 , як особу, яка 21.03.2024 року йому спричинила тілесні ушкодження;

- протоколом огляду документів (відеозаписів) від 11.04.2024 за участю потерпілого ОСОБА_7 , в ході якого виявлено особу правопорушника та обставини і механізм спричинення потерпілому тілесних ушкоджень;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , яка показала, що 21.03.2024 близько 19 год. 10 хв. її чоловік ОСОБА_7 повернувся до місця проживання, скаржився на біль у животі та в області живота і спини у нього були наявні дві колото-різані рани. ОСОБА_7 повідомив, що наявні у нього ушкодження були спричинені невідомим біля станції метро «Славутич». В подальшому ОСОБА_9 разом із чоловіком самостійно звернулись до клініки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за медичною допомогою, а наступного дня до ВМУ СБ України, де проведено операцію та подальше лікування;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який показав, що 21.03.2024 року близько 19 год. 00 хв. будучи на своєму робочому місці за кермом маршрутного таксі він бачив на зупинці громадского транспорту поблизу станції метро «Славутич» як невідома особа когось б`є, після чого, коли люди стали заходити до салону автобусу на зупинці дана особа також зайшла в салон та коли розраховувалась за проїзд, грошові кошти були в крові;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , яка показала, що 21.03.2024 близько 19 год. 00 хв. перебуваючи на робочому місці у магазині канцтоварів, що розташований поблизу зупинки громадського транспорту метро «Славутич» побачила бійку між невідомими особами, а з часом вийшовши на вулицю біля магазину побачила та змила водою калюжу крові на асфальті;

- протоколами проведення обшуків від 25-26.04.2024 року, в ході яких за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_4 виявлено та вилучено бойові припаси, вибухові пристрої, предмети схожі на ножі, одяг та окуляри зі слідами крові, які мають значення речових доказів у кримінальному провадженні;

- актами перевірки та довідками про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 25-26.04.2024 року, які вилучені під час проведених обшуків;

- висновками експертів №081-283-2024, 081-284-2024, 081-285-2024, відповідно до яких на одягу, взутті та окулярах вилучених в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 виявлено кров людини;

- висновками експертів №103/9, №105/9, 104/9 відповідно до яких встановлено, що надані на дослідження вилучені в ході проведених обшуків за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_4 предмети є вогнепальною та холодною зброєю;

- висновками експертів №101/9, №102/9-183/8 відповідно до яких встановлено, що надані на дослідження вилучені в ході проведених обшуків за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_4 предмети є бойовими припасами та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

При цьому правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

Описана у клопотанні слідчого фабула злочинів у сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.263КК України, в діях ОСОБА_4 .

Підозра ОСОБА_4 ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують такого підозрюваного із обумовленим кримінальним правопорушенням.

Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами обґрунтовано можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для продовження застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

Слід враховувати, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, тому лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів слідчий суддя визначає, чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування, або продовження застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121, ч.1 ст.263 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Встановлено, що 25.04.2024 року ОСОБА_4 о 21 год. 00 хв. затриманий в порядку ст. 208 КПК України, а 25.04.2024 року йому у рамках вказаного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а 26.04.2024 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

26.04.2024 кримінальні провадження №0001673 та №0001999 об`єднано в єдине кримінальне провадження за №0001673 від 02.04.2024 року.

27.04.2024 року в рамках вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.06.2024 року.

19.06.2024 керівником Дарницької окружної прокуратури м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001673 від 02.04.2024 продовжено до трьох місяців, тобто до 25.07.2024.

21.06.2024 ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком до 26.07.2024.

22.07.2024 року ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до п`яти місяців, тобто до 25.09.2024 року включно.

Застосовуючи найсуворіший запобіжний захід при його обранні, слідчий суддя вважав доведеним слідчим існування ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та/або суду, нищення, схов або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкодання кримінальному провадженню іншим чином; незаконий вплив на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також ризиків, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, що зазначені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, й ці ризики не зменшились, вони є триваючими й виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою у межах досудового рослідування, що є підставою для продовження обраного щодо нього запобіжного заходу.

Метою продовження застосованого до такого підозрюваного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, серед яких доведені слідчим: переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та/або суду, незаконий вплив на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, які не зменшились порівняно із застосованим слідчим суддею запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою, адже усвідомлення підозрюваним невідворотності реального покарання, а також тяжкості покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років спонукатиме такого підозрюваного до переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Окрім того, вказане кримінальне правопорушення вчинене із застосуванням фізичного насильства, допитані у провадженні потерпілий, свідки є важливими для досудового розслідування і встановлення істини у кримінальному провадженні, а підозрюваному відомо їх місце роботи (проживання), тому ним може бути здійснений тиск на останніх з метою полегшення свого становища та зміни показів на свою користь. Й за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення ним зазначених дій.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, а ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу (Jarzynski v.Poland (Яжинський проти Польші) §43).Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58).

ОСОБА_4 в порядку ст. 89 КК України є особою раніше не судимою, однак беручи до уваги те, що останній відбув покарання та відповідно до вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 10.12.2010 року був засудженим до позбавлення волі строком на 5 років за вчинення аналогічного насильницького кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин проти життя та здоров`я особи. Беручи до уваги даний факт зазначений ризик є обґрунтованим та дає підстави вважати, що останній може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Обговорюючи питання наявності ризиків щодо переховування підозрюваним від органів досудового розслідування й суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, то їх існування є цілком ймовірним.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що заявлені ризики не зменшилися і не перестали існувати, менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити їх уникнення та забезпечення покладених на підозрюваного обов`язків, та вони є триваючими, таке клопотання слідчого вказує на його обгрунтованість.

Щодо питання уникнення наявним ризикам шляхом застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з тримання особи під вартою (більш м`якого), то у світлі факторів пов`язаних з особою підозрюваного, його моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками, вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання обгрунтованим слідчим триваючим ризикам.

Підстави, які б свідчили про неможливість продовження утримання підозрюваного в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я, не встановлені.

З урахування сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, тяжкого злочину, який ним вчинений, в силу характеру вчиненого діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя приходить до висновку про те, що слідчий довів дійсні підстави для продовження застосування найсуворішого запобіжного заходу, а саме - тримання під вартою, й вважає, що лише такий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку вказаного підозрюваного з урахуванням обставин правопорушення та його особи, адже підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, зважаючи на вчинений ним злочин, усвідомлення наслідків покарання, може вплинути на його процесуальну поведінку - переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконий вплив на потерпілого, свідків в даному кримінальному провадженні, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, вчиненню іншого кримінального правопорушення.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 не виходить за межі, визначені КПК України, та є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході розгляду було встановлено наявність передумов, регламентованих п.п.1-3 ч.1 ст. 194, ст. 199 даного Кодексу, тобто строк утримання під вартою відповідає критерію розумності.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч.1 ст.197 КПК України).

Відповідно, зважаючи на вказані норми процесуального закону, строк дії цієї ухвали відраховувати з 21.00 год. 22.07.2024 року (дата постановлення цієї ухвали), дія якої завершиться 22.09.2024 року о 19.00 год. (шістдесять днів), тобто в межах строку досудового розслідування, який продовжено до 25.09.2024 року включно.

Щодо вирішення можливості застосування до такого підозрюваного застави, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Й відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Встановлено, що злочин, який підозрюваним вчинений, із застосуванням насильства, а тому слідчий суддя застосовую заборонну норму щодо застави до такого підозрюваного у межах строку досудового розслідування.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121, ч.1 ст.263 КК України, вчиненого із застосуванням насильства, з урахуванням обгрунованих слідчим ризиків, ролі такого підозрюваного у його вчиненні, враховуючи його особу, введений в Україні воєнний стан, слідчий суддя при вирішенню цього клопотання на час досудового розслідвання не вбачає підстав для визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави відповідно до положення п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 182, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, солдата в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.263 КК України, за матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001673 від 02.04.2024 року, - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування строком на 60 (шістдесят) днів, тобто з 19.00 год. 22 липня 2024 року до 19 год. 00 хв. 20 вересня 2024 року включно, без визначення застави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: