Справа № 376/601/24
У Х В А Л А

06.08.2024 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Білоцерківського міськрайонного суду Київської області кримінальне провадження № 0000371, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.12.2023, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_3 , його захисник - адвокат ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник - адвокат ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник -адвокат ОСОБА_12 , обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , їх захисник - адвокат ОСОБА_13 , обвинувачений ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_14 , його представник - адвокат ОСОБА_15 ,

УСТАНОВИВ:

На розгляд Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000371 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.12.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України.

Під час підготовчого судового засідання на обговорення учасників судового розгляду були поставлені питання, які регламентовані ст.ст. 314, 315 КПК України.

Прокурор в ході підготовчого судового засідання вважав, що обвинувальний акт підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки складений відповідно до вимог КПК, підсудний Білоцерківському міськрайонному суду Київської області, підстав для його поверення та закриття кримінального провадження немає.

Потерпілий, його представник, обвинувачені та їх захисники не заперечували проти призначення справи до судового розгляду.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд дійшов наступного висновку.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.4-8, 10 ч.1 або ч.2 ст. 284 КПК України, не встановлено. Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Суттєвих порушень вимог КПК України при складанні обвинувального акта, які б перешкоджали призначенню його до судового розгляду не виявлено. Підстави для повернення обвинувального акту відсутні. Підсудність кримінального провадження визначена Білоцерківському міськрайонному суду Київської області ухвалою Київського апеляційного судуд від 12.03.2024.

За таких обставин суд, вислухавши думку учасників підготовчого провадження щодо можливості призначення судового розгляду, враховуючи, що відсутні підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 ст. 314 КПК України, вважає за необхідне призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, що надійшов до суду.

З метою підготовки справи до судового розгляду, відповідно до ч. 2 ст. 315 КПК України, судом визначено дату та місце проведення судового розгляду, визначено склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді з боку обвинувачення, захисту та потерпілої сторони. Також визначено, що судовий розгляд з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити у відкритому судовому засіданні, судом одноособово, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Щодо клопотань про скасування арешту майна.

02.04.2024 захисник обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_13 звернувся до суду із клопотаннями про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 15.12.2023 на мобільний телефон марки «Моторола джі 22» imеi1: НОМЕР_1 imеi2: НОМЕР_2 та зобов`язання уповноваженої особи відділу поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області повернути ОСОБА_7 вказаний мобільний телефон, який був у нього вилучений 11.12.2023 під час його затримання; на мобільний телефон марки «Мото g(8) plus» imеi: НОМЕР_3 з двома стартовими пакетами мобільного оператора «Київстар» з номерами телефонів: НОМЕР_4 та НОМЕР_5 та зобов`язання уповноваженої особи відділу поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області повернути ОСОБА_6 вказаний мобільний телефон, який був у нього вилучений 11.12.2023 під час його затримання.

Клопотання мотивує тим, що під час досудового розслідування слідчим проведено огляд мобільного телефону, під час якого інформації, яка б мала значення для кримінального провадження виявлено не було. Подальше позбавлення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 можливості володіти вилученим у нього майном є необгрунтованим та таким, що порушує права особи і суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

03.04.2024 захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_16 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 15.12.2023 на мобільний телефон марки «Vivo».

Клопотання мотивує тим, що мобільний телефон, на який накладено арешт станом на 03.04.2024 не відповідає визначеним у чч. 2, 3 ст. 170 КПК України критеріям та не має ознак речового доказу та як наслідок, жодним чином не може перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. Окрім того, під час відкриття матеріалів кримінального провадження слідчим повідомлено стороні захисту, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_13 пояснив, що у квітні 2024 звертався до слідчого відділу із клопотанням про поверненя мобільних телефонів, посилаючись на ухвалу слідчого судді, якою не було заборонено їх користування, однак у задоволенні клопотання було відмовлено. Наразі мобільні телефони знаходяться у розпоряджені працівників поліції незаконно. Змінив вимоги клопотання, посилаючись на те, що ухвалою слідчого судді не заборонено користування мобільними телефонами, просить зобов`язати прокурора повернути вилучені мобільні телефони та сімкарти їх власникам ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Звернув увагу на те, що клопотання про накладення арешту слідчим суддею було задоволено частково, тобто лише в частині заборони розпорядження вказаним майном, при тому що заборони користування не було накладено.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_12 зазначив, що звертався 08.04.2024 із вимогою про повернення тимчасово вилученого майна, на що отримав відмову. Законних підстав для утримання майна органом досудового розслідування немає, тому просить скасувати накладений арешт. У подальшому змінив вимоги клопотання та просив зобов`язати прокурора повернути мобільний телефон його власнику ОСОБА_4 .

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 підтримали позицію своїх захисників.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти скасування накладеного аршту посилаючись на те, що арешт під час досудового розслідування було накладено відповідно до вимог чинного законодавства, рішення слідчого судді не оскаржувалося. Наразі судове слідство не розпочалося, судом не було оглянуто речові докази. Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 взагалі не відшкодували шкоду потерпілому, обвинувачений ОСОБА_4 відшкодував частково. У подальшому, якщо не будуть відшкодовані збитки потерпілому, то вказаний речовий доказ може бути конфіскований з метою відшкодування завданої шкоди. Крім того, ухвалою слідчого судді визначено місце зберігання речових доказів - ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, що знаходиться в м. Сквира Білоцерківського району Київської області.

Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_15 вважав заявлені клопотання передчасними, тому просив у їх задоволенні відмовити. Вказав на те, що сторона захисту під час виконаня вимог ст. 290 КПК України не заявляла клопотань про ознайомлення з речовими доказами. Не виключає можливості що під час судового розгляду однією із сторін кримінального провадження буде ініційовано питання про дослідження в судовому засіданні речового доказу, тому саме до цього часу вказане майно має бути залишене на зберіганні в органу досудового розслідування.

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та їх захисники підтримали позицію захисників ОСОБА_13 та ОСОБА_12 .

Вирішуючи заявлені клопотання суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження, серед іншого, є тимчасове вилучення майна; арешт майна.

За вимогами ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що ухвалами слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 15.12.2023 задовлено клопотання слідчого СВ ВП №1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області про накладення арешту на майно. Накладено арешт на тимчасово вилучене майно, в тому числі і мобільні телефони марки «Моторола джі 22» imеi1: НОМЕР_1 imеi2: НОМЕР_2 , який був вилучений у ОСОБА_7 11.12.2023 в ході його особистого обшуку; марки «Мото g(8) plus» imеi: НОМЕР_3 який був вилучений у ОСОБА_6 11.12.2023 в ході його особистого обшуку; телефон марки «Vivo», належний ОСОБА_4 , який був вилучений в ході огляду, проведеного 11.12.2023 за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаною ухвалою суду було накладено заборону розпоряджатися будь-яким чином вилученим майном. Водночас цією ухвалою слідчим суддею визначено місце зберігання вилученого майна - ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, що за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м. Сквира, вул. Слобідська, 5.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення…

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (п. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Згідно пп. 3, 4 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій, серед іншого, зазначає перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Вимогами п.2 ч.1 ст. 169 КПК України регламентовано повернення тимчасово вилученого майна за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Отже питання про накладення/відмову у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно вирішується за результатами розгляду клопотання про накладення арешту.

Із ухвал слідчого судді від 15.12.2023, які є предметом цього розгляду вбачається, що задовольняючи клопотання слідчого СВ ВП №1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області про накладення арешту на майно, слідчий суддя визначив спосіб накладення арешту на тимчасово вилучене майно шляхом заборони права розпоряджатися мобільними телефонами. При цьому, одночасно визначаючи місце зберігання речових доказів - відділ поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, слідчий суддя фактично наклав заборону на володіння та користування вказаним майном, хоча у резолютивній частині судового рішення прямо про це не вказав. Такого висновку суд дійшов з огляду на зміст мотивувальної частини ухвал слідчого судді від 15.12.2023, відповідно до яких слідчий суддя дійшов висновку про наявність необхідності у накладенні арешту на майно саме із забороною користування і розпорядження ним, посилаючись на існування ризиків його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що відповідає вимогам ч. 11 ст. 170 КПК України. Крім того, з резолютивної частини ухвали слідчого судді вбачається, що клопотання слідчого було задоволено в повному обсязі, у зв`язку з чим підстав для прийняття рішення про повернення тимчасово вилученого майна на підставі ч. 3 ст. 173, п. 3 ч. 5 ст. 173 чи п.2 ч.1 ст. 169 КПК України не було, а відтак слідчим суддею не приймалося.

Отже, враховуючи, що ухвалами слідчого судді накладений арешт на тимчасово вилучене майно (мобільні телефони), які стороною захисту в установленому порядку не оскаржувалися, а відтак такі наразі є чинними, законних підстав вважати, що тимчасово вилучене майно знаходиться у володінні органу досудового розслідуваня незаконно немає і відповідно немає підстав для його повернення. Саме по собі некоректне формулювання резолютивної частини ухвали слідчого судді щодо способу накладення арешту, з огляду на мотиви її прийняття, на переконання суду, не дають підстав для висновку про незаконність зберігання тимчасово вилученого майна ораном досудового розслідування.

Таким чином, враховуючи, що майно, на яке накладено арешт визнане речовим доказом у кримінаному провадженні, кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, речові докази судом ще не досліджені, з огляду на позицію прокурора, який заперечує проти повернення тимчасово вилученого майна на яке накладено арешт, суд приходить до переконання, що клопотання про повернення тимчасово вилученого майна не підлягає задоволенню.

Щодо заявленого цивільного позову.

01.05.2024 представник потерпілого - адвокат ОСОБА_15 , звернувся до суду із цивільним позовом потерпілого ОСОБА_14 до обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_17 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Учасники судового провадження не заперечували проти приєднання цивільного позову потерпілого до матеріалів кримінального провадження для спільного розгляду з кримінальним провадженням.

Відповідно до ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

На підставі ст. 62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Вивчивши матеріали заявленого цивільного позову, суд приходить до висновку, що зміст та форма позовної заяви відповідають вимогам ст. 175 ЦПК України, а тому, заслухавши думку учасників, суд приймає рішення про прийняття останнього до сумісного розгляду з кримінальним провадженням, що відповідає вимогам ст.127 КПК України.

Цивільними позивачем у даному кримінальному провадженні має бути визнаний потерпілий ОСОБА_14 , а цивільними відповідачами обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і що узгоджується із положеннями ст. 61, 62 КПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 178 КПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 179, 180 ЦПК України відповідь на відзив та заперечення подається в строк, встановлений судом.

Відповідно до ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду, який має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.

У зв`язку із прийняттям цивільного позову до спільного розгляду з кримінальним провадженням та з метою забезпечення права цивільного відповідача та цивільного позивача на подачу у визначений строк відзиву, відповіді на відзив та заперечення, дата судового розгляду кримінального провадження визначається поза межами десятиденного строку.

Керуючись статтями 61, 62, 128, 169, 170, 173, 314-316, 369-372 КПК України, 175, 178-180 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту по кримінальному № 0000371, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.12.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, одноособово суддею у відкритому судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області на 10-00 год. 09.09.2024.

Про день, час та місце судового засідання повідомити учасників кримінального провадження.

Відмовити у задовленні клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_13 про повернення тимчасово вилученого майна.

Відмовити у задовленні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_12 про повернення тимчасово вилученого майна.

Прийняти цивільний позов потерпілого ОСОБА_14 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням до спільного розгляду з кримінальним провадженням № 0000371, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.12.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України.

Визнати потерпілого ОСОБА_14 цивільним позивачем у даному кримінальному провадженні, обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 визнати цивільними відповідачами у кримінальному провадженні.

Встановити цивільним відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк цивільні відповідачі мають право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.178 ЦПК України одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

У разі ненадання цивільними відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Встановити цивільному позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи. До відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені чч. 4-5 ст. 178 ЦПК України.

Встановити цивільним відповідачам п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи. До заперечення застосовуються правила, встановлені чч. 4-5 ст. 178 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_18