УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу тримання під вартою

05 серпня 2024 року місто Львів

Cлідча суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотанняслідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_7 , погоджене прокуроромЛьвівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні № 0000352 зареєстрованого 15.04.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хлівчани Сокальського району, Львівської області, зареєстрованого та проживаючогго за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого за ч. 5 ст. 407 КК України,

встановила:

Слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 , за погодженням прокурора, звернувся з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України у кримінальному провадженні №0000352 від 17.04.2024.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2021 №88-РС військовослужбовця військової служби за контрактом, солдата ОСОБА_6 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 01.07.2021 №88-РС на посаду водія 1 автомобільного взводу підвозу боєприпасів групи матеріального забезпечення, який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01.07.2021 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення і вважати таким, що з 01.07.2021 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався нормативно-правовими актами та триває до теперішнього часу.

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі за текстом Статут) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

У порушення вказаних вимог нормативно-правових актів, солдат ОСОБА_6 не з`явився вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад три доби, в умовах воєнного стану, при наступних обставинах.

Так, солдат ОСОБА_6 , діючи умисно, бажаючи тимчасово ухилитися від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, не отримавши дозволу відповідного командира, 01.03.2024 не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та перебуває поза межами розташування території військової частини НОМЕР_1 до 07.05.2024.

07.05.2024 солдат ОСОБА_6 самостійно прибув до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, що за адресою: АДРЕСА_3 , та повідомив про вчинене ним кримінальне правопорушення.

Відтак, у період з 01.03.2024 по 07.05.2024, солдат ОСОБА_6 , проводив час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконував, свою належність до Збройних Сил України, а також той факт, що він незаконно перебував за межами місця служби приховував.

Під час незаконного перебування за межами місця служби солдат ОСОБА_6 , до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити.

Таким чином, ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Про підозру у вчиненні вказаного злочину ОСОБА_6 повідомлено 05.08.2024.

Ураховуючи характер вчиненого підозрюваним злочину та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, є підстави вважати, що останній може полишити місце свого постійного проживання та виїхати з території України, незаконно перетинувши кордон, де буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушенняита може вчиняти інші злочини, з метою запобігання вказаним ризикам, об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримав, навівши мотиви, зазначені у ньому, просив його задовольнити та зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, наявними є ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та обставини передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, необхідні для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, є недоцільним.

Захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив, просив у задоволенні клопотання відмовити. Зазначив, що прокурором не доведені ризики, що зазначені у клопотанні, просив взяти до уваги, що підозрюваний сам з`явився до слідчого органу.

ОСОБА_6 у судовому засіданні оголошену йому підозру не заперечив, однак з приводу запобіжного заходу підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку прокурора, який вважає за необхідне обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, думку підозрюваного, його захисника, вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 і 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Відповідно до вимог п. п. 1-5 ч. 1 та ч. 3 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до вимог п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу».

Слідчим суддею встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000352 від 15.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України /а.с. 9/.

Останнє розпочато за фактом не з`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад три доби, в умовах воєнного стану /а.с. 19-21/.

При розгляді клопотання встановлено, що 07.05.2024 солдат ОСОБА_6 самостійно прибув до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, що за адресою: вул. М. Кривоноса, 6, м. Львів, Львівська область, та повідомив про вчинене ним кримінальне правопорушення.

Також встановлено, що 05.08.2024 ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. 36, 40, 42, 276, 277, 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України, та роз`яснено процесуальні права та обов`язки підозрюваного /а.с. 73-77/.

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді даного клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідча суддя дійшла висновку, що слідчий та прокурор довели обґрунтованість підозри, висунутої ОСОБА_6 /сукупність наявних на даний час доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України/, про що свідчать, зокрема: заявою військової частини НОМЕР_1 про вчинення кримінального правопорушення від 02.04.2024 №4271вих /а.с. 10/; матеріалами службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини ОСОБА_6 , в їх сукупності (рапортами, доповідями витягами з наказів, характеристиками, тощо) /а.с. 11-40/; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 /а.с. 41-44/, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 /а.с. 45-48/, протоколам допиту свідка ОСОБА_11 /а.с. 49-57/, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 /а.с. 53-56/та протоколам допиту свідка ОСОБА_13 /а.с. 57-60/; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Ризиками, які дають підстави слідчому судді обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слід вважати те, що: 1) підозрюваний може переховуватись від досудового слідства і суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. При цьому, слідча суддя погоджується з доводами клопотання про те, що підозрюваний має можливості для переховування від органу досудового розслідування, у тому числі з використанням можливості для перетину державного кордону за зазначених у клопотанні обставин, до чого його може спонукати, зокрема, встановлена кримінальним законом відповідальність за вчинення інкримінованого йому тяжкого злочину. Такий висновок слідчого судді узгоджується з вимогами ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду»; 3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_6 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, може здійснити вплив на свідків у даному кримінальному провадженні; 4) знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальногоправопорушення, що підтверджується тим, що, перебуваючи на волі ОСОБА_6 може будь-яким чином сфальсифікувати документи щодо свого хворобливого стану, знищити або викрасти документи щодо його проходження ВЛК, 5)вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

Окрім того, відповідно до ст. 178 КПК України слідча суддя враховує, що ОСОБА_6 працездатний, непохилого віку, захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, батьків похилого віку чи малолітніх/неповнолітніх дітей на утриманні не має, відтак у нього відсутні міцні соціальні зв`язки.

Тому слідча суддя доходить висновку, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не можуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 та виконання ним обов`язків, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідча суддя вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим у судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» № 12369/86 від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/97 від 26 липня 2001 року. Тобто, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

А тому, слідча суддя не відхиляє доводів на користь підозрюваного, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання підозрюваним процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальним ризикам.

Однак слідча суддя вважає за можливе застосувати до ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, що не суперечить приписам ч.8 ст. 176 та ст. 182 КПК України.

З урахуванням наведеного вище, слідча суддя визначаючи підозрюваному розмір застави вважає, що така має бути співмірною із матеріальним становищем особи та вчиненим ним діянням, а також наслідками, які воно спричинило чи могло спричинити, а тому враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюєтьсяОСОБА_6 , його майновий та сімейний стан, інші дані про його особу та ризики, передбачені ст.177 КПК України, слідча суддя вважає обґрунтованими та доведеними, а тому вважає за доцільне визначити підозрюваному заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840 грн. з покладенням на підозрюваного ОСОБА_6 , обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

За таких обставин клопотання прокурора про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню частково, а саме: обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, із визначенням застави в сумі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90840 гривень 00 коп.

Згідно зі ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

постановила:

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити термін дії ухвали шістдесят днів - до 03 жовтня 2024 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з 05 серпня 2024 року о 16 год. 10 хв.

Визначити підозрюваному заставу - 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90840 (девяносто тисяч вісімсот сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для зарахування коштів, внесених у вигляді застави (частки майна, попередньо визначеної суми судових витрат тощо).

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

не відлучатися з території Львівської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

не спілкуватися із свідками у даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, які надають право на виїзд за межі України.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 03 жовтня 2024 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 06.08.2024 о 10 год.00 хв.

Слідча суддя ОСОБА_1