Справа № 493/1180/24
Провадження № 1-кс/493/69/24
УХВАЛА

10 липня 2024 року м. Балта Одеської області

Слідчий суддя Балтського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Балта клопотання дізнавача СД ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні СД ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000065 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч. 4 КК України.

Під час розслідування даної справи дізнавач СД ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 за згодою прокурора Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, вилученого 08.07.2024 року під час огляду місця події, а саме посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 12.04.2012 року, виданого ІДТН в Чернігівській області з відкритими категоріями «А, В, С, D, Е, F», на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Своє клопотання дізнавач обґрунтовує тим, що вилучене майно має значення речового доказу по даному кримінальному провадженню, тому просить накласти на нього арешт з метою забезпечення збереження речового доказу.

Дізнавач, прокурор та третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, в судове засідання не з`явилися, надавши заяви про розгляд клопотання без їх участі.

Вивчивши матеріали, якими обґрунтовується необхідність арешту, слідчий суддя дійшла висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 08.07.2024 року внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч. 4 КК України.

З доданого до матеріалів кримінального провадження витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 08.07.2024 року до чергової частини ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення на лінію «102» про те, що 08.07.2024 року о 16:24 год. біля в с. Пасицели Подільського району, під час перевірки зупиненого трактору марки «John Deere 6125 М» д/з НОМЕР_2 , посвідчення тракториста-машиніста НОМЕР_3 , видане ІДТН в Чернігівській області від 11.07.2013 року, виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при перевірці по відповідних базах даних, не значиться, що дає підстави вважати про використання ОСОБА_5 завідомо підробленого документу. Відомості внесені за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч. 4 КК України.

08.07.2024 року під час огляду місця події ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 12.04.2012 року, виданого ІДТН в Чернігівській області з відкритими категоріями «А, В, С, D, Е, F», на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було вилучено до ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, про що також свідчить додана таблиця ілюстрацій до протоколу огляду місця події.

Постановою дізнавача СД ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 09.07.2024 року визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000066 посвідчення тракториста-машиніста НОМЕР_3 , видане ІДТН в Чернігівській області від 11.07.2013 року.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В клопотанні дізнавач пов`язує необхідність накладення арешту на вилучене під час огляду місця події посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 12.04.2012 року, виданого ІДТН в Чернігівській області, на ім`я ОСОБА_5 , так як воно має значення речового доказу по даному кримінальному провадженню. Проте постановою дізнавача визнано речовим доказом саме посвідчення тракториста-машиніста НОМЕР_3 , видане ІДТН в Чернігівській області від 11.07.2013 року, на ім`я ОСОБА_5 .

При тому, що постанова дізнавача про визнання вилученого майна, а саме посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 12.04.2012 року, виданого ІДТН в Чернігівській області, на ім`я ОСОБА_5 , речовим доказом в матеріалах справи відсутня, крім того за фактом використання саме цього посвідчення тракториста-машиніста відомості до ЄРДР не вносилися та досудове розслідування не проводилося.

Відсутність відомостей у ЄРДР та постанови про визнання майна речовим доказом, як окремого процесуального документа, який фіксує висновок дізнавача про набуття майном статусу речового доказу та мотиви з яких він дійшов такої думки, позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз та зробити висновок про відповідність цього майна положенням ст. 98 КПК України та наявність чи відсутність підстав для арешту майна саме з метою його збереження як речового доказу, оскільки слідчий суддя не наділений правом самостійного визначення підстав, передбачених ст. 98 КПК України та має здійснювати контроль правильності прийнятого дізнавачем рішення.

Дізнавач, прокурор, який вважає за потрібне звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою забезпечити збереження його як речового доказу, першочергово мав би внести за даним фактом відомості до ЄРДР та визнати майно, на яке він просить накласти арешт, речовим доказом у кримінальному провадженні шляхом винесення про це постанови, в якій зазначити підстави для визнання майна речовим доказом, з огляду на положення ст. 98 КПК України, проте таких дій вчинено не було, з огляду на відсутність у доданих до клопотання матеріалах витягу з ЄРДР та постанови про визнання майна речовим доказом.

Таким чином, слідчий суддя дійшла висновку про відсутність підстав для накладення арешту на вказане в клопотанні майно, значення якого як речового доказу у даному кримінальному провадженні не доведене.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні клопотання дізнавача СД ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі тимчасово вилученого майна.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1