УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, який було накладено в рамках кримінального провадження №0000887 від 20.07.2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

31.10.2024 р. до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло вказане клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, який було накладено в рамках кримінального провадження №0000887 від 20.07.2024 року.

Заявник звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту з автомобіля «NISSAN-TEANA», н/з НОМЕР_1 , 2008 року випуску, синього кольору, номер кузова: НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 13.06.2013 зареєстрований на ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 . Заявник вказує, що на даний час всі процесуальні дії пов`язані з оглядом та дослідженням транспортного засобу проведені, експертом було оглянуто, а тому просить повернути майно власнику.

Представник заявника - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання, просив задовольнити та повернути вилучений транспортний засіб.

Прокурор в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд клопотання без його участі, вказавши, що було призначено транспортно-трасологічна експертиза висновок якої вже було отримано, а за такого необхідності в арешті не має, при цьому зауважив, що арештоване майно визнано речовим доказом, а тому не заперечував проти скасування арешту в частині користування вказаним майном.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, приймаючи до уваги заяви учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України закріплено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000887 від 20.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.07.2024року у справі №947/22685/24 було накладено арешт на автомобіль «NISSAN-TEANA», н/з НОМЕР_1 , 2008 року випуску, синього кольору, номер кузова: НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 13.06.2013 зареєстрований на ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 ..

Відповідно до вищевказаної ухвали, у зв`язку з тим, що на транспортний засіб автомобіль «NISSAN-TEANA», н/з НОМЕР_1 , дане майно визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, тобто відповідав критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, з метою збереження речового доказу на нього було накладено арешт, про скасування якого на даний час просить заявник.

Вищевикладене вказує на те, що арешт на транспортний засіб було накладено обґрунтовано.

Разом з тим, що стосується подальшої необхідності дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

В ході досудового розслідування, було призначено та проведено ряд судових експертиз, зокрема транспортно-трасологічна експертиза про яку зазначив прокурор, при цьому висновки вже були отриманні, слідчими та експертами було оглянуто транспортний засіб.

Вищевказане свідчить про те, що на теперішній час потреба у забезпеченні арешту майна в частині заборони користування майном, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.07.2024 року в рамках кримінального провадження №0000887 від 20.07.2024 року на транспортний засіб, відпала, проте оскільки транспортний засіб визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження, то забезпечення арешту майна в частині заборони на відчуження майна та розпорядження ним продовжує діяти.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що скасування арешту майна в частині користування є доцільним та буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, а тому клопотання заявника підлягає задоволенню.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що передача транспортного засобу на відповідальне зберігання власнику не позбавить сторону обвинувачення використовувати транспортний засіб для проведення необхідних слідчих дій та експертиз.

За таких обставин, в цілях не порушення гарантованих Конституцією України та законами України права власності осіб, зокрема права користування майном, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про скасування арешту майна в частині заборони користування - підлягає задоволенню, а транспортний засіб - передачі на відповідальне зберігання власнику з попередженням останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, який було накладено в рамках кримінального провадження №0000887 від 20.07.2024 року задовольнити частково.

Скасувати арешт в частині заборони користування транспортним засобом - автомобіль «NISSAN-TEANA», н/з НОМЕР_1 , 2008 року випуску, синього кольору, номер кузова: НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси в рамках кримінального провадження №0000887 від 20.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1