справа № 732/1458/24
провадження № 1-кп/732/100/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2024 року місто Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у залі суду у м. Городня кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046 від 23.09.2018 по обвинуваченню за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Олександрія, Кіровоградської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю в залі суду:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в іншому приміщенні в режимі відеоконференції захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений 23.09.2018 ОСОБА_3 , маючи у своєму розпорядженні особливо-небезпечний наркотичний засіб канабіс, умисно, в порушення Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» вирішив перемістити його з території України до Російської Федерації з приховуванням від митного контролю для подальшого особистого вживання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на контробанду наркотичного засобу канабісу, ОСОБА_3 безпосередньо перед виїздом до Російської Федерації, помістив його в два полімерні згортки, які, з метою унеможливлення його виявлення на митному посту під час проходження митного контролю приховав до внутрішньої кишені своєї куртки, в яку був одягнений.

У подальшому, ОСОБА_3 23.09.2018 приблизно о 13 годині 10 хвилин в якості пассажира мікроавтобусу «Мереседес» д.р.н. НОМЕР_1 , прибув у зону митного контролю «зелений коридор» митного поста «Сеньківка», вул. Дружби,38), де під час проведення процедури усного декларування, достовірно знаючи про наявність у нього наркотичного засобу канабісу, умисно заявив про відсутність засобів (товарів, предметів), заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордон України.

Виконавши всі дії, направлені на контрабанду особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, тобто його переміщення через митний кордон з приховуванням від митного контролю ОСОБА_3 не довів їх до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки в ході проведення військовослужбовцями Чернігівського прикордонногозагону і співробітниками Чернігівської митниці Державної фіскальної служби прикордонно-митного огляду, з використанням службової собаки, натренованої на пошук наркотичних засобів, у внутрішній кишені його куртки виявлено приховані два полімерні згортки з речовиною рослинного походження, які під час огляду місця події вилучено.

Відповідно до висновку експерта Чернігівського НДЕКЦ МВС України № 1061 (х) від 19.11.2018 вилучена речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, загальна масса в перерахунку на висушену речовину становить 4,341 г.

Відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затв. Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, канабіс віднесений до списку 1 таблиці 1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено».

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у закінченому замаху на контрабанду особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, тобто його переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України.

11 вересня 2024 року між стороною обвинувачення в особі прокурора відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_4 та стороною захисту ОСОБА_3 , який на момент укладення угоди перебував у статусі обвинуваченого, у присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.472 КПК України.

Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 305 КК України,а також щодо істотних для даного кримінального провадження обставин. Обвинувачений беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України в обсязі згідно повідомленої йому підозри. Доведено, що обвинувачений ОСОБА_3 критично ставиться до вчиненного, злочин вчинив вперше, матеріальної шкоди правопорушенням не завдав, активно сприяв розкриттю злочину, не мав корисливої мети. Такі обставини (кожна окремо та в сукупності) значно пом`якшують його відповідальність і є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого діяння, є необхідними і достатніми для призначення основного покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст. 305 КК України. Сторонами кримінального провадження узгоджене покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.2 ст. 305 КК України у виді штрафу у розмірі 11765 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 200005 гривень без конфіскації майна.

Зі змісту статей 471, 472 КПК України вбачається, що сторони угоди (незалежно від її виду) зобов`язані, крім іншого, узгоджувати міру покарання, враховуючи положення пунктів 1 - 2 ч. 1 ст. 65 КК України, п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України.

За наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного сторони угоди з огляду на положення статей 65 КК України мають право, застосовуючи положення ст. 69 КК України, визначати (узгоджувати): а) основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, або б) інше основне покарання, більш м`який його вид, не зазначений у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК за цей злочин; в) не призначати додаткове покарання, передбачене у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК як обов`язкове, за винятком випадків, встановлених ч. 2 ст. 69 КК , що узгоджується з правовою позицією ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1679/0/4-121, 15.11.2012.

У суді сторони угоди дійшли згоди і підтримали свою позицію щодо застосування ст. 69 КК України та узгодженого покарання у виді штрафу, яке обвинуваченим визнається як співмірне із вчиненим діянням.

Суд зобов`язаний призначити узгоджене сторонами покарання після перевірки угоди на відповідність діючому законодавству та за відсутності визначених КПК (пункти 1 - 6 ч. 7 ст. 474 КПК) підстав для відмови, переконавшись, що угода може бути затверджена.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 11 вересня 2024 року суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, а узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України є співмірним із вчиненим злочином. Узгоджене сторонами покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю, обставинами скоєного і особою винного.

Закон визначає принцип індивідуалізації покарання, який, в тому числі, досягається застосуванням положення статті 69 КК України. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним, превентивним засобом, використовує не надмірні, а лише необхідні і зумовлені загальною метою заходи.

За наявності визнаних стороною обвинувачення кількох обставин (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність корисливої мети, наявність критичного ставлення до вчиненного, не завдання тяжких наслідків), які пом`якшують покарання та з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який злочин вчинив вперше, суд погоджується про ефективність призначення покарання за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 305 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді узгодженого штрафу.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами .

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обраний ОСОБА_3 до 20 вересня 2024 року. Однак, згідно ч.1 ст. 377 КПК України, якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Цивільний позов у справі не заявлявся. Процесуальні витрати слід стягнути з винного. Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду, укладену 11 вересня 2024 року між прокурором відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 , про визнання винуватості у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046 від 23.09.2018.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 305 КК України та призначити йому покарання:із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 11765 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 200005 гривень та згідно ч. 2 ст. 59, п. 2 ч. 1 ст. 65 КК України без конфіскації майна.

ОСОБА_3 згідно ч.1 ст. 377 КПК України звільнити з-під варти в залі судового засідання внаслідок засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави 858 грн витрат за проведення експертизи № 1061 (х).

Речові докази: особливо-небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою в перерахунку на висушену речовину 2,184 г, особливо-небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою в перерахунку на висушену речовину 1,834 г, дозріле насіння рослини роду Коноплі масою 0,072 в упаковці - знищити.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Чернігівської області через Городнянський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.473 КПК України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1