ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/29/24 Справа № 707/472/18 Категорія: ч. 1 ст. 212 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2022 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубіївка Черкаського району Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

засуджено:

- за ч.1 ст.212 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн. з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на 2 роки;

- за ч.1 ст.358 КК до покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.;

- за ч.4 ст.358 КК до покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі ч.1 ст.70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 34 000 грн. з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на 2 роки.

На підставі ст.49 КК та ч.5 ст.74 КК звільнено від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов задоволено. Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави в особі ГУ ДФС у Черкаській області завдану шкоду у вигляді несплачених податків в сумі 2424943,62 грн.

Стягнуто на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 48 479,44 грн.

ВСТАНОВИЛА

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим в тому, що він, зареєструвавшись Черкаською районною державною адміністрацією (далі - Черкаська РДА) 26.05.2015 фізичною особою-підприємцем (далі - ФОП) за адресою: АДРЕСА_1 , взятий на податковий облік Черкаською ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області 27.05.2015 за № 19, бувши відповідальним за правильність нарахування та своєчасність сплати податків та платежів до державного бюджету, здійснюючи діяльність на загальній системі оподаткування, маючи єдиний умисел на ухилення від сплати податків, в період з 27.05.2015 по 09.02.2017, в порушення п. 167. 1 ст. 167, п. 181.1 ст. ст. 181, п. 183.2, п. 183.10 ст. 183, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 203.1 ст.203 Податкового кодексу України (далі - ПК), шляхом приховування об`єкту оподаткування, нереєстрації платником податку на додану вартість, за період з жовтня 2015 року по грудень 2016 року ухилився від сплати до бюджету податку на додану вартість в загальній сумі 1057807,15 грн. та податку з доходів фізичних осіб в сумі 1367136,47 грн., а всього в загальній сумі 2424943,62 грн., що становить 3977,16 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на вказаний період часу та є значним розміром, за таких обставинах.

ОСОБА_7 будучи зареєстрованим як суб`єкт підприємницької діяльності (далі - СПД), перебуваючи з 27.05.2015 на податковому обліку в Черкаській ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області, здійснюючи діяльність на загальній системі оподаткування, достовірно знаючи про надходження на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк» коштів від господарських операцій з виконання будівельних робіт в липні 2015 року в загальній сумі 359354,40 грн. (від ТОВ «ПМ-Арсенал» - 14102,40 грн., від Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради - 345252 грн.), в серпні 2015 року в загальній сумі 364775,30 грн. (від КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради - 221089,80 грн., Черкаська загальноосвітня школа №22 - 143685,50 грн.), у вересні 2015 року в загальній сумі 916156,72 грн. (від Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради в сумі 586096,22 грн., від ПП «Техбуднагляд» в сумі 200000 грн., від Черкаської міської центральної бібліотечної системи Черкаської міської ради - 130058,5 грн.), та достовірно знаючи про сукупне перевищення у вересні 2015 року загальної суми, визначеної п. 181.1. ст. 181 ПК, від здійснення операцій з постачання товарів (послуг), що підлягають оподаткуванню, та у зв`язку з цим - необхідність реєстрації в Черкаській ОДПІ як платника податку на додану вартість, умисно, маючи єдиний умисел на ухилення від сплати податків, в порушення вимог п. 181.1 ст. ст. 181, п. 183.2, п. 183.9, п. 183.10 ст. 183, п. 203.1 ст. 203 ПК, досягнувши у вересні 2015 року сукупно обсягів з постачання товарів та послуг в сумі 1640286,42 грн., не подав до 10 жовтня 2015 року в Черкаську ОДПІ заяву про реєстрацію як платника податку на додану вартість.

В подальшому, ОСОБА_7 , будучи зареєстрованим як СПД, перебуваючи з 27.05.2015 на податковому обліку в Черкаській ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області, здійснюючи діяльність на загальній системі оподаткування, достовірно знаючи про надходження у жовтні 2015 року на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк» коштів від господарських операцій з виконання будівельних робіт в загальній сумі 1519537,50 грн. від покупців: Департамент освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради в сумі 1263852 грн., Черкаська загальноосвітня школа №22 Черкаської міської ради в сумі 143685,50 грн., ПП «Черкаси-Інтерстрой» в сумі 82000 грн, ПП «Техбуднагляд» в сумі 30000 грн., маючи єдиний умисел на ухилення від сплати податків, в порушення вимог п. 181.1 ст. ст. 181, п. 183.2, п. 183.9, п. 183.10 ст. 183, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 203.1 ст. 203 ПК, до 10 жовтня 2015 року не зареєструвався в Черкаській ОДПІ як платник податку на додану вартість, не нарахував податкові зобов`язання з ПДВ за жовтень 2015 року, в строк до 20.11.2015 не подав до Черкаської ОДПІ податкову декларацію з ПДВ за жовтень 2015 року, та не сплатив податок на додану вартість за жовтень 2015 року в сумі 303907,50 грн., чим ухилився від сплати податку на додану вартість на вказану суму.

Він же, будучи зареєстрованим як СПД, перебуваючи з 27.05.2015 на податковому обліку в Черкаській ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області, здійснюючи діяльність на загальній системі оподаткування, достовірно знаючи про надходження у листопаді 2015 року на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк» коштів від господарських операцій з виконання будівельних робіт в загальній сумі 1409355,05 грн. від покупців: Департамент освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради в сумі 766838,60 грн., КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради в сумі 512457,95 грн., Черкаська міська центральна бібліотечна система Черкаської міської ради в сумі 130058,50 грн., умисно, маючи єдиний умисел на ухилення від сплати податків, в порушення вимог п. 181.1 ст. ст. 181, п. 183.2, п.183.9, п.183.10 ст.183, п.185.1 ст.185, п. 187.1 ст. 187, п. 203.1 ст. 203 ПК, до 10 жовтня 2015 року не зареєструвався в Черкаській ОДПІ як платник податку на додану вартість, не нарахував податкові зобов`язання з ПДВ за листопад 2015 року, в строк до 20.12.2015 не подав до Черкаської ОДПІ податкову декларацію з ПДВ за листопад 2015 року, та не сплатив податок на додану вартість за листопад 2015 року в сумі 281871,01 грн., чим ухилився від сплати податку на додану вартість на вказану суму.

Він же, будучи зареєстрованим як СПД, перебуваючи з 27.05.2015 на податковому обліку в Черкаській ОДПІ ГУДФС у Черкаській області, здійснюючи діяльність на загальній системі оподаткування, будучи зареєстрованим як СПД, перебуваючи з 27.05.2015 на податковому обліку в Черкаській ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області, здійснюючи діяльність на загальній системі оподаткування, достовірно знаючи про надходження у грудні 2015 року на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк» коштів від господарських операцій з виконання будівельних робіт в загальній сумі 2296873,20 грн. від покупців: Департамент освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради в сумі 1118234,63 грн., Черкаська загальноосвітня школа №22 Черкаської міської ради в сумі 391524,57 грн., ПП «Техбуднагляд» в сумі 150582 грн., відділ освіти Чорнобаївської РДА в сумі 450832 грн., Чорнобаївський районний фізкультурно-оздоровчий клуб в сумі 82230 грн, Чорнобаївська районна рада в сумі 103470 грн., умисно, маючи єдиний умисел на ухилення від сплати податків, в порушення вимог п. 181.1 ст. ст. 181, п. 183.2, п. 183.9, п. 183.10 ст. 183, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 203.1 ст. 203 ПК, до 10 жовтня 2015 року не зареєструвався в Черкаській ОДПІ як платник податку на додану вартість, не нарахував податкові зобов`язання з ПДВ за грудень 2015 року, в строк до 20.01.2016 не подав до Черкаської ОДПІ податкову декларацію з ПДВ за грудень 2015 року, та не сплатив податок на додану вартість за грудень 2015 року в сумі 459374,64 грн.

Всього з 11.10.2015 по 20.01.2016 ОСОБА_7 не нарахував податкові зобов`язання з податку на додану вартість та не сплатив до державного бюджету податку на додану вартість за період з жовтня по грудень 2015 року в загальній сумі 1045153,15 грн., що становить 1716 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на відповідний період.

Він же, будучи зареєстрованим як СПД, перебуваючи з 27.05.2015 на податковому обліку в Черкаській ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області, здійснюючи діяльність на загальній системі оподаткування, достовірно знаючи про надходження у лютому 2016 року на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк» коштів від господарських операцій з виконання будівельних робіт в сумі 24259 грн. від покупця Чорнобаївський районний фізкультурно-оздоровчий клуб, умисно, маючи єдиний умисел на ухилення від сплати податків, в порушення вимог п. 181.1 ст. ст. 181, п. 183.2, п. 183.9, п. 183.10 ст. 183, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 203.1 ст. 203 ПК, до 10 жовтня 2015 року не зареєструвався в Черкаській ОДПІ як платник податку на додану вартість, не нарахував податкові зобов`язання з ПДВ за лютий 2016 року, в строк до 20.03.2016 не подав до Черкаської ОДПІ податкову декларацію з ПДВ за лютий 2016 року, та не сплатив податок на додану вартість за лютий 2016 року в сумі 4851,80 грн., чим ухилився від сплати податку на додану вартість на вказану суму.

Він же, будучи зареєстрованим як СПД, перебуваючи з 27.05.2015 на податковому обліку в Черкаській ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області, здійснюючи діяльність на загальній системі оподаткування, достовірно знаючи про надходження у березні 2016 року на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк» коштів від господарських операцій з виконання будівельних робіт в загальній сумі 39011 грн. від покупців: Черкаська загальноосвітня школа № 22 міської ради в сумі 3430 грн., Чорнобаївський районний фізкультурно-оздоровчий клуб в сумі 35581 грн., умисно, маючи єдиний умисел на ухилення від сплати податків, в порушення вимог п. 181.1 ст. ст. 181, п. 183.2, п. 183.9, п. 183.10 ст. 183, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 203.1 ст. 203 ПК, до 10 жовтня 2015 року не зареєструвався в Черкаській ОДПІ як платник податку на додану вартість, не нарахував податкові зобов`язання з ПДВ за березень 2016 року, в строк до 20.04.2016 не подав до ЧеркаськоЇ ОДПІ податкову декларацію з ПДВ за березень 2016 року, та не сплатив податок на додану вартість за березень 2016 року в сумі 7802,20 грн., чим ухилився від сплати податку на додану вартість на вказану суму.

Всього з 01.02.2016 по 20.04.2016 ОСОБА_7 не нарахував податкові зобов`язання з податку на додану вартість та не сплатив до державного бюджету податку на додану вартість за період з лютого по березень 2016 року в загальній сумі 12654 грн., що становить 18,36 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на відповідний період.

Таким чином, за період з жовтня 2015 року по березень 2016 року ОСОБА_7 умисно ухилився від сплати до державного бюджету податку на додану вартість в загальній сумі 1057807,15 грн., що становить 1734,36 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на відповідний період.

Також ОСОБА_7 , будучи зареєстрованим як СПД, перебуваючи з 27.05.2015 на податковому обліку в Черкаській ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області, здійснюючи діяльність на загальній системі оподаткування, достовірно знаючи про надходження на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк» в період з 27.05.2015 по 31.12.2015 коштів від господарських операцій з виконання будівельних робіт в загальній сумі 6866052,17 грн., подав до Черкаської ОДПІ податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік від 09.02.2016 №, в якій, в порушення вимог п. 167.1 ст. 167 ПК, умисно, маючи єдиний умисел на ухилення від сплати податків, шляхом заниження валових доходів, в розділі II «Доходи, отримані протягом звітного (податкового) року» в графі 3 «Сума доходів» в рядку 10 «Доходи, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу» вказав суму 6962418,11 грн., а в графі 6 «Податок на доходи фізичних осіб» вказав суму 3777,93 грн., тоді як фактично сума оподатковуваного доходу становила 6821848,36 грн., а сума податку з доходів фізичних осіб, що підлягала сплаті до бюджету, склала 1360715,64 грн.

В подальшому, достовірно знаючи про надходження на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк» в період з 27.05.2015 по 31.12.2015 коштів від господарських операцій з виконання будівельних робіт в загальній сумі 6866052,17 грн., ОСОБА_7 подав до Черкаської ОДПІ уточнюючу податкову декларацію про майновий стан і доходи від 25.02.2016 №, в якій, в порушення вимог п. 167.1 ст. 167 ПК, умисно, з метою приховування отримання доходу, маючи єдиний умисел на ухилення від сплати податків, в розділі ІІ «Доходи, отримані протягом звітного (податкового) року» в графі 3 «Сума доходів» в рядку 10 «Доходи, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу» вказав суму 696241,81 грн., а в графі 6 «Податок на доходи фізичних осіб» вказав суму 377,80 грн., тоді як фактично сума оподатковуваного доходу становила 6821848,36 грн., а сума податку з доходів фізичних осіб, що підлягає сплаті, склала 1360715,64 грн.

В подальшому ОСОБА_7 , достовірно знаючи про надходження на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк» в період з 27.05.2015 по 31.12.2015 коштів від господарських операцій з виконання будівельних робіт в загальній сумі 6866052,17 грн., в порушення вимог п. 167.1 ст. 167 ПК, умисно, з метою приховування отриманого доходу, маючи єдиний умисел на ухилення від сплати податків, повторно подав до Черкаської ОДПІ уточнюючу податкову декларацію про майновий стан і доходи від 02.03.2016 №, в якій в розділі II «Доходи, отримані протягом звітного (податкового) року» в графі 3 «Сума доходів» в рядку 10 «Доходи, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу» вказав суму 696271,81 грн., а в графі 6 «Податок на доходи фізичних осіб» вказав суму 3777,92 грн., тоді як фактично сума оподатковуваного доходу становила 6821848,36 грн., а сума податку з доходів фізичних осіб, що підлягає сплаті, склала 1360715,64 грн., занизивши суму податку з доходів фізичних осіб, яка підлягала сплаті до бюджету, на 1356937,71 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 умисно ухилився від сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб за 2015 рік в сумі 1356937,71 грн., що становить 2228 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на відповідний період.

В подальшому ОСОБА_7 , будучи зареєстрованим як СПД, перебуваючи з 27.05.2015 на податковому обліку в Черкаській ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області, здійснюючи діяльність на загальній системі оподаткування, достовірно знаючи про надходження на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк» в період з 01.01.2016 по 31.03.2016 коштів від господарських операцій з виконання будівельних робіт в загальній сумі 63270 грн., подав до Черкаської ОДПІ податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік від 09.02.2017 №, в якій умисно, в порушення вимог п. 167.1 ст. 167 ПК, з метою приховування отриманого доходу та маючи єдиний умисел на ухилення від сплати податків, в розділі II «Доходи, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу» в графі 3 «Сума доходів» в рядку 10 «Загальна сума доходів, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу» вказав суму 3305,11 грн., а в графі 6 «Податок на доходи фізичних осіб» вказав суму 594,92 грн., тоді як фактично сума оподатковуваного доходу становила 63270 грн., а сума податку з доходів фізичних осіб, що підлягає сплаті, склала 10793,68 грн., занизивши суму податку з доходів фізичних осіб, яка підлягала сплаті до бюджету, на 10198,76 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 упродовж першого кварталу 2016 року умисно ухилився від сплати до державного бюджету податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 10198,76 грн., що становить 14,8 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на відповідний період.

Всього ОСОБА_7 протягом 2015 та першого кварталу 2016 року умисно ухилився від сплати до державного бюджету податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 1367136,47 грн., що становить 2242,8 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на відповідний період та є значним розміром.

Крім того, ОСОБА_7 , будучи зареєстрованим Черкаською районною державною адміністрацією (далі - РДА) 26.05.2015 ФОП за адресою: АДРЕСА_1 , взятий на податковий облік Черкаською ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області 27.05.2015 за № 19, будучи відповідальним за правильність нарахування та своєчасність сплати податків та платежів до державного бюджету, здійснюючи діяльність на загальній системі оподаткування, маючи єдиний умисел на ухилення від сплати податків, в період з 27.05.2015 по 09.02.2017, в порушення п. 167.1 ст. 167 ПК, шляхом приховування об`єкту оподаткування за період з жовтня 2015 року по грудень 2016 року вчинив підроблення офіційного документа, який видається громадянином-підприємцем з метою його використання за наступних обставин:

ОСОБА_7 , будучи зареєстрованим як СПД, перебуваючи з 27.05.2015 на податковому обліку в Черкаській ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області, здійснюючи діяльність на загальній системі оподаткування, достовірно знаючи про надходження на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк» в період з 27.05.2015 по 31.12.2015 коштів від господарських операцій з виконання будівельних робіт в загальній сумі 6866052,17 грн., склав податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік від 09.02.2016 №, в якій, в порушення вимог п. 167.1 ст. 167 ПК, умисно, маючи єдиний умисел на ухилення від сплати податків, шляхом заниження валових доходів, в розділі II «Доходи, отримані протягом звітного (податкового) року» в графі 3 «Сума доходів» в рядку 10 «Доходи, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу» вказав суму 6962418,11 грн., а в графі 6 «Податок на доходи фізичних осіб» вказав суму 3777,93 грн., тоді як фактично сума оподатковуваного доходу становила 6821848,36 грн., а сума податку з доходів фізичних осіб, що підлягала сплаті до бюджету, склала 1360715,64 грн., яку власноручно підписав та подав до Черкаської ОДПІ, яка прийнята за № від 09.02.2016.

В подальшому, достовірно знаючи про надходження на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк» в період з 27.05.2015 по 31.12.2015 коштів від господарських операцій з виконання будівельних робіт в загальній сумі 6866052,17 грн., ОСОБА_7 склав уточнюючу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік від 25.02.2016 №, в якій, в порушення вимог п. 167.1 ст. 167 ПК, умисно, з метою приховування отриманого доходу, маючи єдиний умисел на ухилення від сплати податків в розділі II «Доходи, отримані протягом звітного (податкового) року» в графі 3 «Сума доходів» в рядку 10 «Доходи, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу» вказав суму 696241,81 грн., а в графі 6 «Податок на доходи фізичних осіб» вказав суму 377,80 грн., тоді як фактично сума оподатковуваного доходу становила 6821848,36 грн., а сума податку з доходів фізичних осіб, що підлягає сплаті, склала 1360715,64 грн., яку власноручно підписав та подав до Черкаської ОДПІ, яка прийнята за № від 25.02.2016.

У подальшому, ОСОБА_7 , достовірно знаючи про надходження на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк» в період з 27.05.2015 по 31.12.2015 коштів від господарських операцій з виконання будівельних робіт в загальній сумі 6866052,17 грн., в порушення вимог п. 167.1 ст. 167 ПК, умисно, з метою приховування отриманого доходу, маючи єдиний умисел на ухилення від сплати податків, повторно склав уточнюючу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік від 02.03.2016 №, в якій в розділі II «Доходи, отримані протягом звітного (податкового) року» в графі 3 «Сума доходів» в рядку 10 «Доходи, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу» вказав суму 696241,81 грн., а в графі 6 «Податок на доходи фізичних осіб» вказав суму 3777,92 грн., тоді як фактично сума оподатковуваного доходу становила 6821848,36 грн., а сума податку з доходів фізичних осіб, що підлягає сплаті, склала 1360715,64 грн., занизивши суму податку з доходів фізичних осіб, яка підлягала сплаті до бюджету, на 1356937,71 грн., яку власноручно підписав та подав до Черкаської ОДПІ, яка прийнята за № від 02.03.2016.

Затим ОСОБА_7 , будучи зареєстрованим як СПД, перебуваючи з 27.05.2015 на податковому обліку в Черкаській ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області, здійснюючи діяльність на загальній системі оподаткування, достовірно знаючи про надходження на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк» в період з 01.01.2016 по 31.03.2016 коштів від господарських операцій з виконання будівельних робіт в загальній сумі 63270 грн., склав податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік від 09.02.2017 №, в якій умисно, в порушення вимог п. 167.1 ст. 167 ПК, з метою приховування отриманого доходу та маючи єдиний умисел на ухилення від сплати податків, в розділі II «Доходи, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу» в графі 3 «Сума доходів» в рядку 10 «Загальна сума доходів, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу» вказав суму 3305,1 1 грн, а в графі 6 «Податок на доходи фізичних осіб» вказав суму 594,92 грн., тоді як фактично сума оподатковуваного доходу становила 63270 грн., а сума податку з доходів фізичних осіб, що підлягає сплаті, склала 10793,68 грн., занизивши суму податку з доходів фізичних осіб, яка підлягала сплаті до бюджету, на 10198,76 грн., яку власноручно підписав та подав до Черкаської ОДПІ, яка прийнята за № від 09.02.2017.

Окрім того, ОСОБА_7 , будучи зареєстрованим Черкаською РДА 26.05.2015 ФОП за адресою: АДРЕСА_1 , взятий на податковий облік Черкаською ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області 27.05.2015 за № 19, будучи відповідальним за правильність нарахування та своєчасність сплати податків та платежів до державного бюджету, здійснюючи діяльність на загальній системі оподаткування, маючи єдиний умисел на ухилення від сплати податків, в період з 27.05.2015 по 09.02.2017, в порушення п. 167.1 ст. 167 ПК, шляхом приховування об`єкту оподаткування за період з жовтня 2015 року по грудень 2016 року вчинив використання завідомо підроблених офіційних документів - податкових декларацій про майновий стан і доходи, за таких обставин:

ОСОБА_7 , будучи зареєстрованим як СПД, перебуваючи з 27.05.2015 на податковому обліку в Черкаській ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області, здійснюючи діяльність на загальній системі оподаткування, достовірно знаючи про надходження на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк» в період з 27.05.2015 по 31.12.2015 коштів від господарських операцій з виконання будівельних робіт в загальній сумі 6866052,17 грн., умисно з метою ухилення від сплати податків використав завідомо підроблений офіційний документ - податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік від 09.02.2016 №, в якій, в порушення вимог п. 167.1 ст. 167 ПК, в розділі II «Доходи, отримані протягом звітного (податкового) року» в графі 3 «Сума доходів» в рядку 10 «Доходи, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу» вказано суму 6962418,11 грн., а в графі 6 «Податок на доходи фізичних осіб» вказано суму 3777,93 грн., тоді як фактично сума оподатковуваного доходу становила 6821848,36 грн., а сума податку з доходів фізичних осіб, що підлягала сплаті до бюджету, склала 1360715,64 грн., подавши її до Черкаської ОДПІ, яка прийнята за № від 09.02.2016.

У подальшому, достовірно знаючи про надходження на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк» в період з 27.05.2015 по 31.12.2015 коштів від господарських операцій з виконання будівельних робіт в загальній сумі 6866052,17 грн., ОСОБА_7 умисно, з метою ухилення від сплати податків використав завідомо підроблений офіційний документ - уточнюючу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік від 25.02.2016 №, в якій, в порушення вимог п. 167.1 ст. 167 ПК, в розділі II «Доходи, отримані протягом звітного (податкового) року» в графі 3 «Сума доходів» в рядку 10 «Доходи, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу» вказано суму 696241,81 грн., а в графі 6 «Податок на доходи фізичних осіб» вказано суму 377,80 грн., тоді як фактично сума оподатковуваного доходу становила 6821848,36 грн., а сума податку з доходів фізичних осіб, що підлягає сплаті, склала 1360715,64 грн., подавши її до Черкаської ОДПІ, яка прийнята за № від 25.02.2016.

Затим, достовірно знаючи про надходження на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк» в період з 27.05.2015 по 31.12.2015 коштів від господарських операцій з виконання будівельних робіт в загальній сумі 6866052,17 грн., ОСОБА_7 умисно, з метою ухилення від сплати податків, в порушення вимог п. 167.1 ст. 167 ПК, використав офіційний документ - уточнюючу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік від 02.03.2016 №, в якій в розділі II «Доходи, отримані протягом звітного (податкового) року» в графі 3 «Сума доходів» в рядку 10 «Доходи, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу» вказано суму 696241,81 грн., а в графі 6 «Податок на доходи фізичних осіб» вказано суму 3777,92 грн., тоді як фактично сума оподатковуваного доходу становила 6821848,36 грн., а сума податку з доходів фізичних осіб, що підлягає сплаті, склала 1360715,64 грн., чим занижено суму податку з доходів фізичних осіб, яка підлягала сплаті до бюджету, на 1356937,71 грн., подавши її до Черкаської ОДПІ, яка прийнята за № від 02.03.2016.

В подальшому, ОСОБА_7 , будучи зареєстрованим як СПД, перебуваючи з 27.05.2015 на податковому обліку в Черкаській ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області, здійснюючи діяльність на загальній системі оподаткування, достовірно знаючи про надходження на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк» в період з 01.01.2016 по 31.03.2016 коштів від господарських операцій з виконання будівельних робіт в загальній сумі 63270 грн., умисно, з метою ухилення від сплати податків, використав завідомо підроблений офіційний документ - податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік від 09.02.2017 №, в якій в розділі ІІ «Доходи, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу» в графі 3 «Сума доходів» в рядку 10 «Загальна сума доходів, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу» вказано суму 3305,11 грн., а в графі 6 «Податок на доходи фізичних осіб» вказано суму 594,92 грн., тоді як фактично сума оподатковуваного доходу становила 63270 грн., а сума податку з доходів фізичних осіб, що підлягає сплаті, склала 10793,68 грн., чим занижено суму податку з доходів фізичних осіб, яка підлягала сплаті до бюджету, на 10198,76 грн., подавши її до Черкаської ОДПІ, яка прийнята за № від 09.02.2017.

Вимоги апеляційних скарг, узагальнені доводи осіб, які їх подали, та заперечень на них.

В апеляційній скарзі прокурор відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_9 просить змінити вирок в частині призначеного покарання за ч. 1 ст. 212 КК та ч. 1 ст. 70 КК України. Виключити із резолютивної частини вироку посилання суду про призначення за ч.1 ст.212 КК додаткового покарання у виді позбавлення права займатись підприємницькою діяльністю строком на 2 роки. Виключити із резолютивної частини вироку посилання суду про застосування додаткового покарання у вигляді позбавлення права займатись підприємницькою діяльністю строком на 2 роки - при визначенні остаточного покарання з урахуванням положень ч.1 ст.70 КК. Виключити із резолютивної частини вироку посилання суду про необхідність і достатність застосування щодо ОСОБА_7 покарання - в частині позбавлення права займатись підприємницькою діяльністю на певний строк. В решті вирок залишити без змін.

Не заперечуючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, прокурор вважає, що вказаний вирок підлягає зміні через неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність. Вказує на неправильне застосування судом кримінального закону в частині призначення покарання за ч.1 ст. 212 КК, що вплинуло на визначення остаточного покарання відповідно до положень ч.1 ст.70 КК.

Вказує, що періодом закінчення вчинення ОСОБА_7 триваючого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК, є 09.02.2017, тобто дата подання до Черкаської ОДПІ податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік - останньої, якою охоплено інкриміновані порушення податкового законодавства.

Чинна на той час редакція ч.1 ст.212 КК передбачала можливість призначення покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Тобто покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю було одним із альтернативних основних видів покарання.

В подальшому, законодавцем неодноразово змінювались редакції санкції ч. 1 ст. 212 КК - шляхом збільшення розміру штрафів. При цьому редакція, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК, є найм`якшою та передбачає найліпше становище для винної особи у порівнянні з іншими існувавшими редакціями, а тому підлягає до застосування при призначенні покарання ОСОБА_7 Жодна із наступних редакції - зворотної сили не має.

Вказує, що судом при призначенні міри покарання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 212 КК вірно застосовано розмір штрафу 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, як це передбачено найм`якшою із зазначених вище норм. Але безпідставно призначено додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певного діяльністю, яке в санкції статті, є одним із альтернативних видів основного покарання, а не додатковим. Вказане також призвело до безпідставного посилання на застосування вказаного додаткового виду покарання при визначенні остаточного на підставі ч. 1 ст. 70 КК України.

В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вищевказаний вирок, кримінальне провадження закрити за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Підставами для скасування вироку обвинувачений зазначив невідповідність висновків суду викладених в судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження. Вказав на істотні суперечності висновків суду, які не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду. Переконаний, що докази у справі є , недостовірними, зокрема, акт перевірки та висновок експерт містять різні суми несплати податків та фактично були проведені без урахування усіх первинних бухгалтерських документів, які впливають на розмір господарських витрат, а від так і на розмір доходів, які є базою оподаткування.

З урахуванням таких обставин, вважає, що у суді взагалі не доведена сума, яку нібито умисно ухилився сплатити до державного бюджету ОСОБА_7 , таким чином відсутній склад злочину.

Також звертає увагу на рішення Верховного Суду від 09.06.2021 (справа №823/1608/17), яким рішення окружного адміністративного суду Черкаської області від 28.11.2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2019 залишено без змін, а саме визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення та податкова вимого відносно ФОП ОСОБА_7 , а також встановлено, що вищевказаний акт перевірки з викладеними у ньому висновками, є доказом, здобутим з порушенням закону, що встановлено постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2020 (справа № 823/1606/17). Тобто скасування податкових повідомлень-рішень свідчить про відсутність складу кримінального правопорушення, оскільки встановлена відсутність заборгованості ФОП ОСОБА_7 зі сплати податків. Вказаний факт підтверджується повідомленням від 12.10.2022 з Головного управління ДПС у Черкаській області про відсутність у ОСОБА_7 заборгованості зі сплати податків і зборів.

Таким чином, на думку скаржника, якщо відсутня податкова заборгованість, то відсутня шкода, завдана державному бюджету. Вищевказані рішення судів про скасування рішення - повідомлення та лист з Головного управління ДПС у Черкаській області про відсутність у ОСОБА_7 заборгованості зі сплати податків і зборів підтверджує факт відсутності претензій з боку державних органів до ОСОБА_7 .

Інші докази по справі, на які посилається суд, на думку обвинуваченого також не підтверджують його вину, оскільки показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , лише підтверджують факт виконання останнім ремонтних робіт, що підтверджується письмовими доказами у справи, та не заперечується ОСОБА_7 .

Щодо обвинувачення за ч.ч.1,4 ст.358 КК, скаржник зазначив, що оскільки не доведена наявність в його діях об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК, то не може бути особа засуджена за ч. 1,4 ст. 358 КК, з тих самих підстав.

Вказує, що у ході судового розгляду не було здобуто достатніх доказів, які б доводили наявність у діях обвинуваченого складу інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Прокурор подала заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , посилаючись на законність та обґрунтованість вироку суду щодо наявності в діях ОСОБА_7 складу інкримінованих правопорушень, вказала на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого у повному обсязі.

Позиції учасників судового провадження.

Після докладу суддею-доповідачем змісту вироку, доводів апеляційних скарг, були заслухані:

- обвинувачений та його захисник, які підтримали вимоги апеляційної скарги обвинуваченого, пославшись на доводи, що в ній викладені, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора;

- прокурор, яка підтримала вимоги апеляційної скарги прокурора, пославшись на доводи, що в ній викладені, заперечила проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Мотиви суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника, обвинуваченого, прокурора, вивчивши матеріали провадження та дослідивши наведені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК визначає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження;

За положеннями п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Стаття 411 КПК розкриває, що судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо: висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки; за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

У той же час наведена норма визначає, що вирок та ухвала підлягають скасуванню чи зміні із зазначених підстав лише тоді, коли невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження вплинула чи могла вплинути на вирішення питання про винуватість або невинуватість обвинуваченого.

У цьому кримінальному проваджені апеляційним судом встановлено, що невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження вплинула на вирішення питання про винуватість обвинуваченого.

Згідно з ст. 417 КПК суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 370 КПК, оскільки він ухвалений судом не на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, в ньому не наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Обвинувачений в апеляційній скарзі вказував на те, що суд першої інстанції неправильно і неповно встановив обставини кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 212, ч.ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК, тобто прийшов до неправильних висновків щодо події правопорушення про обставин умисного ухилення від сплати податків, шляхом не реєстрації платником податку на додану вартість та не нарахування податкових зобов`язань в Черкаській ОДПІ, внаслідок чого умисно ухилився від сплати до державного бюджету податку на додану вартість у період з жовтня 2015 року по березень 2016 року в загальній сумі 1057807,15 грн., а також шляхом подання до Черкаської ОДПІ податкових декларацій про майновий стан і доходи протягом 2015 року та першого кварталу 2016 року, занизивши суму податку з доходів фізичних осіб, яка підлягає сплаті до бюджету, умисно ухилився від сплати до держаного бюджету податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 1367136,47 грн.; ще стосовно ч.ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК з приводу підроблення офіційних документів податкові декларації про майновий стан і доходи за період з жовтня 2015 року по грудень 2016 року, де зазначав недостовірну суму доходу, що підлягала оподаткуванню.

Суд апеляційної інстанції відповідно до вимог статей 23, 91, 405 КПК прийняв рішення про безпосереднє, повторне дослідження доказів з метою перевірити їх (як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами), здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними у ч. 1 ст. 94 КПК, і сформувати повне й об`єктивне уявлення щодо обставин конкретного кримінального провадження та постановити відповідне процесуальне рішення.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК, характеризується сукупністю трьох ознак: 1) діяння ухилення від сплати податку; 2) суспільне небезпечні наслідки у вигляді фактичного ненадходження до бюджету коштів у значному розмірі; 3) причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що несплата податку або сплата його в меншій сумі, ніж передбачено відповідними законодавчими положеннями, сама по собі не є достатньою підставою для визнання особи винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.212 КК. Для кваліфікації дій особи як ухилення від сплати податку у значенні цього положення сторона обвинувачення має довести прямий умисел особи, тобто що особа розуміла наявність в неї обов`язку сплатити податок у певному розмірі, який вона свідомо не виконала шляхом вчинення дій, спрямованих на ухилення від виконання такого обов`язку.

Обвинуваченого визнано винуватим в порушення норма податкового законодавства, зокрема п. 167.1 ПК, який визначає, що ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Також судом першої інстанції визнано обвинуваченого винуватим в порушені п. 181.1 (в редакції, що діяла на момент вчинення інкримінованого діяння), котрий встановлює, що у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.

Наведені норми свідчать, що оподаткуванню підлягають не всі кошти, що отримує відповідний суб`єкт оподаткування, а лише прибуток, що отриманий такою особою.

Водночас п. 177.2 ПК формулює, що об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця. Пункт 177.3 ПК встановлює, що для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

Пункт 193.1 ПК визначає, що ставки податку встановлюються від бази оподаткування в таких розмірах: 20 відсотків.

Окрім того згідно з положеннями п. 14.1.181 ПК податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

На підтвердження обставин умисного ухилення обвинуваченого від сплати податків сторона обвинувачення надала такі докази, котрі суд першої інстанції поклав в основу обвинувального вироку.

Показання обвинуваченого ОСОБА_7 , який свою вину в пред`явленому обвинуваченні не визнав повністю. Пояснив, що додаткових уточнюючих декларацій до податкової він не подавав, вважає, що ці документи підроблені, хто їх подав йому не відомо. Зазначив, що особисто подавав та підписував лише одну річну декларацію, де зазначено, що сума оподаткованого доходу складає 3305,11 грн. Важає, що не був зобов`язаний реєструватися платником ПДВ в зв`язку з тим, що його дохід перевищив 1 000 000,00 грн. При подачі податкової звітності до нього ніяких претензій не було, а тому він і не зареєструвався як платник ПДВ.

Також ОСОБА_7 в апеляційному суді пояснив, що оскільки він не реєструвався як платник ПДВ, то цей податок не включався у вартість робі і послуг, що він надавав суб`єктам господарювання, через що не був зобов`язаний сплачувати ПДВ. У спосіб, що вказаний у обвинувальному акті, він не ухилявся від сплати податків. У банківській виписці, що наявна в матеріалах справи, є відомості про його витрати за 2015 рік, що перевищують 6 000 000 грн., утім ці витраті не були враховані під час проведення перевірки ДПІ та експертом в ході проведення експертного дослідження.

Показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , котрі є посадовими особами суб`єктів господарювання, з якими обвинувачений, як ФОП, укладав договори на виконання будівельних робіт, за що отримував оплату, що й підтвердили свідки.

Апеляційний суд не надає іншу оцінку цим показанням свідків, що була надана судом першої інстанції.

Суд першої інстанції не конкретизував, яким чином показання цих свідків, підтверджують винуватість обвинуваченого, у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Разом з тим, апеляційний суд відзначає, що в цих показаннях не містяться фактичні дані на підтвердження можливості вчинення обвинуваченим будь-які умисних дії, спрямованих на ухилення від сплати податку чи підроблення документів та їхнє використання. Апеляційний суд, за відсутності для того підстав, з чим погодились всі учасники кримінального провадження, наведених свідків безпосередньо не допитав.

Показання вказаних свідків, котрих апеляційний суд безпосередньо не допитав, не могли істотно вплинути на висновок апеляційного суду про недоведеність винуватості обвинуваченого та не можуть мати істотного значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Окрім того, сторона обвинувачення в обґрунтування висновків про наявність в діях обвинуваченого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК, зібрала копії первинних документів ІНФОРМАЦІЯ_2 , ПП «Техбуднагляд», КЗ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ЧМР, ІНФОРМАЦІЯ_4 , ТОВ «ПМ-Арсенал», відділ освіти Чорнобаївської РДА, Чорнобаївськогоо фізкультурного-оздоровчого клубу, Департаменту освіти та гуманітарної політики ЧМР, ПП «Черкаси-Інтерстрой», Чорнобаївської районної ради з приводу укладання договорів ремонтних робіт, купівлі-продажу.

Вказаними копіями первинних документів підтверджується, що були укладені господарськи договори, за якими ОСОБА_7 виконав певний обсяг робіт, за що отримав кошти.

Також отримання коштів ОСОБА_7 підтверджується вилученими у АБ «Укргазбанк» роздруківками руху коштів по його рахункам.

Наведені фактичні дані цих письмових доказів не вказують, що обвинувачений мав умисел на ухилення від сплатити податків, а також на підроблення документів і їх використання.

У відповідності до акту про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_7 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період здійснення підприємницької діяльності з 27.05.2015 по 28.04.2017 № 231/23-00-13-03117/ від 02.06.2017 встановлені такі порушення:

- пп.164.1.1 п.164.1 ст.164, п.177.2, п. 177.4 ст.177 ПК у результаті чого донараховано податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 1250701,26 грн. в т.ч. : за 2015 рік - на 1240403,19 грн., за 2016 рік - на 10298,07 грн

-п.п.1.2 п.1 ст.7 та абз.3 п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.10.2010 № 2464-VI в результаті чого донараховано єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 53644,26 грн. в т.ч. за 2015 рік на суму 40330,6 грн., за 2016 рік-на 13313,66 грн.

-181.1 ст. 181, п.183,2ст.183, п. 183.10 ст.183, п.187.1 ст.187, п. 188.1 ст. 188 ПК в наслідок чого занижено податок на додану вартість за період з 27.05.2015 по 02.06.2017 у сумі 1023931 грн., в т.ч. за вересень 2015 року в сумі 216129 грн., жовтень 2015 року в сумі 157902 грн., листопад 2015 року в сумі 208593 грн., грудень 2015 року в сумі 428,654 грн., лютий 2016 року в сумі 4851 грн., березень 2016 року в сумі 7802 грн.

-ст.163, ст.168, п.161 підрозділу 10 розділу XX «Перехідних положень» ПК у результаті чого визначено занижену суму військового збору на загальну суму 94117,6 грн. в т.ч. за 2015 рік в сумі - 93209,85 грн , за 2016 рік в сумі 907,75 грн.

У суді першої інстанції, а також в апеляційному суді свідок ОСОБА_15 , що працював на посаді інспектора-ревізора ДПС та проводив вказану податкову перевірку ОСОБА_7 пояснив про обставини цієї перевірки. Зокрема свідок пояснив, що ОСОБА_7 був направлений наказ про проведення перевірки за місцем його реєстрації, але останній його не отримав та наказ повернувся до ДПС. Після чого почалась перевірка. При проведенні перевірки до уваги бралась остання уточнююча декларація ОСОБА_7 . Доходи ОСОБА_7 брали з його банківських рахунків. Перевірку проводив на підставі документів, що були у нього в наявності. Чи здійснював ОСОБА_7 витрати під час виконання ним робіт за господарськими договорами, за якими той отримав оплату, йому не відомо, адже жодних первинних документів під час перевірки той не надавав.

Щодо фактичних даних акту про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_7 апеляційний суд звертає увагу на наявність рішень судів адміністративної юрисдикції щодо правомірності проведення такої перевірки.

Згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2018, яке набрало законної сили, адміністративний позов ОСОБА_7 був задоволений та визнано противоправним дії ГУ ДФС у Черкаській області по проведенню стосовно ФОП ОСОБА_7 документальної позапланової невиїзної перевірки за період з 27.05.2015 по 28.04.2017, згідно з наказами ГУ ДФС у Черкаській області від 18.04.2017 № 653, від 28.04.2017 № 745 та оформлення результатів такої перевірки Актом від 02.06.2017 № 231/23-00-13-03117/.

Підставою для прийняття такого судового рішення стало невручення ОСОБА_7 наказу ГУ ДФС у Черкаській області про призначення проведення перевірки. Таким чином, як вказав суд адміністративної юрисдикції, ОСОБА_7 був позбавлений можливості надати первинні та документи, які підтверджують показники поданої ним податкової звітності. Далі суд вказав, що з огляду на те, що ОСОБА_7 був позбавлений можливості подати такі документи, а останні не досліджувались посадовою особою ГУ ДФС у Черкаській області, яка проводила позапланову невиїзну перевірку, що в свою чергу, дає підстави визнання противоправними дій ГУ ДФС у Черкаській області щодо проведення такої перевірки та оформленню її результатів (Т. 5 а.с. 181-185).

Окрім того, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18.11.2018 (справа № 823/1608/17), що набрало законної сили, визнано противоправним та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Черкаській області від 17.07.2303, , , а також вимога ГУ ДФС у Черкаській області про сплату боргу (недоїмки) від 17.07.2017 № Ф-. Вказані податкові повідомлення-рішення і вимога були прийняті на підставі Акту від 02.06.2017№ 231/23-00-13-03117/, дії по складання якого посадові особи ГУ ФС раніше судом визнані противоправними (Т. 6 а.с. 18-22; 181-196). Верховним Судом при перегляді судових рішень судів першої та апеляційної інстанції у постанові від 09.06.2021 зроблений висновок, що Акт від 02.06.2017№ 231/23-00-13-03117/ у справі за адміністративним судочинством є недопустимим доказом, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом (Т. 6 а.с. 181-196).

Суд першої інстанції при ухвалені обвинувального вироку, надаючи оцінки цим судовим рішенням, з посиланням на Пленум Верховного Суду України від 08.10.2004 № 15 «Про деякі питання застосування законодавства про відповідальність за ухилення від сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів», постанову Верховного Суду від 15 квітня 2021 (справа №690/443/14-к), вказав, з огляду на положення ст. 90 КПК, що наведені рішення інших судів не спростовують докази, отримані в межах кримінального процесу. Далі суд першої інстанції в обвинувальному вироку відзначив, що рішеннями судів адміністративної юрисдикції у справі щодо ОСОБА_7 не переглядався зміст порушення, допущеного обвинуваченим, яке призвело до ухилення від сплати податків; всі рішення судів прийнято з підстави порушення порядку при виході працівників контролюючого органу на перевірку, а зміст викладеного ними у акті порушення предметом судових розглядів взагалі не був та жодними доказами у судовому порядку не спростовувався.

Апеляційний суд у цьому випадку не погоджується з оцінкою зазначених рішень інших судів, що надана судом першої інстанції, адже обвинувачення щодо ОСОБА_7 базується фактично виключно на Акті від 02.06.2017№ 231/23-00-13-03117/, складеного за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_7 , дії посадової особи ГУ ДФС у Черкаській області по її проведенню визнанні противоправними.

Отже під час під час здійснення документальної невиїзної перевірки ОСОБА_7 посадові особи ГУ ДФС у Черкаській області діяли не у спосіб, що передбачений ПК, чим порушили ст. 19 Конституції України.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання державного органу у мирне володіння майном має бути законним. Наголосивши, що верховенство права, один з основоположних принципів демократичного суспільства, притаманне всім статтям Конвенції, Європейський суд з прав людини вказав, що питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності та не було свавільним (рішення у справі «Ятрідіс проти Греції».

У цьому випадку такого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав ОСОБА_7 не було дотримано.

Разом з тим ст. 90 КПК передбачає, що рішення національного суду, яке набрало законної сили і ним встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України і міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, що мало місце під час здійснення документальної невиїзної перевірки ОСОБА_7 , має преюдиціальне значення для суду, який вирішує питання про допустимість доказів.

Позиція суду першої інстанції при ухвалені обвинувального вироку та доводами прокурора, що рішення судів адміністративної юрисдикції при прийняті рішення про визнання протиправним та скасуванні податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Черкаській області від 17.07.2017 №№ та визнання протиправною та скасуванні вимогу ГУ ДФС у Черкаській області про сплату боргу (недоїмки) від 17.07.2017 №Ф- виходили лише з виявлених порушень порядку при виході працівників контролюючого органу на перевірку є хибною, адже перевірка ФОП ОСОБА_7 була невиїзна.

З цього приводу слід зауважити, що у мотивувальній частині Черкаський окружний адміністративний суд у своєму рішенні від 28.11.2018 (справа № 823/1608/17) зробив висновок про наявність розбіжностей в акті перевірки, через те що у розділі 2.1.2 акта перевірки зазначено, що витрати підприємця, пов`язані з одержанням доходу становлять 44 203,81 грн., разом з тим, у пункті 1.22 акта перевірки зазначено, що у 2015 році підприємцем виплачено працівникам заробітної плати в сумі 220137,61 грн. Крім того, у пункті 2.3.4 акта перевірки зазначено, що підприємцем сплачено 77031,04 грн. єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Отже, розмір понесених позивачем витрат повинен становити не менше ніж 297 168,65 грн. У свою чергу, суд адміністративної юрисдикції вказав, що оскільки сплата військового збору та ЄСВ повністю залежить від сплати податку на доходи фізичних осіб, нараховується одночасно та за тими самими правилами, тому до позивача не може бути застосовано відповідальність внаслідок допущених з боку контролюючого органу порушень під час нарахування податку з доходів фізичних осіб.

Окрім того, Черкаський окружний адміністративний суд надав оцінку виявленим посадовими особами ГУ ДФС у Черкаській області порушень ОСОБА_7 щодо його зобов`язання зареєструватися платником ПДВ.

Щодо цього суд вказав, що за даними розділу 2.5 акта перевірки позивачем вперше досягнуто обсягів понад 1 млн. грн. у серпні 2015 року (обсяги з липня по серпень 2017 року склали 1 226 978 грн.). Далі суд, з огляду на положення п. 181.1 ст.181 ПК, зробив висновок, що обов`язок реєстрації платником ПДВ виникає за умови перевищення суми від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню ПДВ понад 1000000 гривень, без урахування податку на додану вартість. Натомість в акті перевірки не зроблено аналізу операцій, що не оподатковуються ПДВ та не виокремлено суму податку на додану вартість, яка не повинна входити до вказаної суми перевищення, а лише вказано загальну суму коштів, що надійшли позивачу. За таких обставин, твердження про перевищення встановленої суми для реєстрації платником ПДВ є необґрунтованими.

Додатково апеляційний суд відзначає, що посадовими особами ГУ ДФС у Черкаській області при визначені суми ПДВ, що був повинен сплати обвинувачений при реєстрації його платником цього податку не враховані положення п. 14.1.181 ПК щодо можливості нарахування податкового кредиту, цебто зменшення податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначеного згідно з розділом V цього Кодексу.

Водночас положення п. 183.10 ПК щодо передбаченої відповідальності особи за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування, яка підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, у разі не подання до контролюючого органу реєстраційну заяву, не може свідчити про наявність умислу на ухилення від сплати податку у такої особи.

Щодо висновку експерта Черкаського НДЕКЦ МВС України № 4/1802 від 27.10.2017, згідно з яким встановлено, що висновки викладені в акті документальної позапланової перевірки ГУ ДФС у Черкаській області від 02.06.2017 № 231/23-00-13-0317/ документально підтверджуються в сумі 1 367 136,47 грн, що на 116 435,21 грн (1 367 136,47-1 250 701,26) більше ніж вказано в вищевказаному акті, в т.ч.: за 2015- 1 356 937,71 грн; за 2016 10 198,76 грн. Висновки викладені в акті документальної позапланової перевірки ГУ ДФС у Черкаській області від 02.06.2017 № 231/23-00-13-0317/ документально підтверджуються в сумі 1 057 807,15 грн, що на 33 876,15 грн (1 057 807,15-1 023 931,00) більше ніж вказано в вищевказаному акті, в т.ч.: за жовтень 2015- 303 907,50 грн; за листопад 2015 281 871,01 грн; за грудень 2015 459 374,64 грн; за лютий 2016 4 851,80 грн; за березень 2016 7 802,20 грн. апеляційний суд зауважує на такому.

Оцінюючи цей висновок апеляційний суд встановив, що він фактично дублює зміст згаданого акту перевірки та має умовний характер, адже експерт виходив з умови достовірності зібраних по кримінальному проваджені доказів щодо несплати ФОП ОСОБА_7 податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за період з 27.05.2015 до 31.03.2016, а також щодо несплати вказаною особою податку на додану вартість за період з 27.05.2015 до 31.03.2016

Утім, у цьому кримінальному проваджені є обґрунтовані сумніви щодо достовірності зібраних по кримінальному проваджені доказів щодо несплати ФОП ОСОБА_7 вказаних податків, оскільки експертиза була проведена не в повному обсязі, адже первинні документи обвинуваченого за період перевірки на експертизу не надавався, валовий дохід визначався лише по банківським документам, а витрати обвинуваченого не досліджувались. Отже як у випадку проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 , так й проведення експертного дослідження № 4/1802 від 27.10.2017 експерту не надавались первинні документи ФОП ОСОБА_7 щодо понесених ним видатків під час виконання господарський договорів з ІНФОРМАЦІЯ_2 , ПП «Техбуднагляд», КЗ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ЧМР, ІНФОРМАЦІЯ_4 , ТОВ «ПМ-Арсенал», відділ освіти Чорнобаївської РДА, Чорнобаївськогоо фізкультурного-оздоровчого клубу, Департаменту освіти та гуманітарної політики ЧМР, ПП «Черкаси-Інтерстрой», Чорнобаївської районної ради.

Водночас експерт ОСОБА_16 , що проводив експертизу № 4/1802 від 27.10.2017 в апеляційному суді пояснив, що він надав свій висновок на підставі документів, що були в матеріалах кримінального провадження, котрі були надані йому слідчим. Експертизу проводив в межах проведеної ГУ ДФС у Черкаській області перевірки ФОП ОСОБА_7 , результати якої відображені в акті документальної позапланової перевірки від 02.06.2017 № 231/23-00-13-0317/. Витрати ФОП ОСОБА_7 він не досліджував та не перевіряв, адже таке питання йому не ставилось. Достовірність зібраних по кримінальному провадженню доказів щодо несплати ФОП ОСОБА_7 , як це зазначено в його експертизі, означає, що фактичні дані цих доказів відповідають дійсності, є достовірними, не спотвореними, не підроблені та зібрані у повному обсязі.

Разом з тим є очевидним, що обвинувачений під час виконання ним робіт, вказаних у відповідних господарських договорах укладених з суб`єктами господарювання, ніс витрати на придбання будівельних матеріалів: металопластикових виробів, металопластикових вікон, блоків тощо.

Вказане підтверджується первинними документами: накладними, видатковими накладними, рахунками тощо, що надані стороною захисту (Т. 4 а.с. 143-250; т. 5 а.с. 1-159), оригінали котрих були досліджені в апеляційному суді.

Утім суд першої інстанції в порушення ст. 94 КПК жодної оцінки цим доказам не надав, що істотно вплинуло на висновки суду при ухвалені обвинувального вироку та є порушенням п. 2 ч. 1 ст. 411 КПК.

Також про такі витрати вказано у банківській виписці по п/р ФОП ОСОБА_7 з 03.06.2015 по 31.03.2016 (т. 3 а.с. 60-122).

Дослідження сектору боротьби з відмивання доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДФС у Черкаській області № 2/23-00-16-004/ від 11.01.2017, згідно з висновком якого встановлені можливі порушення п. 181.1 ст. 181, п. 183.2 ст. 183, п. 185.1, ст. 185, п. 187.1, ст. 187 ПК, в результаті чого ФОП ОСОБА_7 ймовірно занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за період з 01.10.15 по 31.12.15 на загальну суму 1035981,87 грн., за відсутності інших належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ним інкримінованих дій, не можуть бути визнані достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

За таких обставин в цьому кримінальному проваджені є обґрунтовані сумніви щодо правильності нарахування стороною обвинувачення суми податку, що повинен був сплати ОСОБА_7 та доведеності умислу у нього на ухилення від сплати податку на додану вартість в загальній сумі 1057807,15 грн. та податку з доходів фізичних осіб в сумі 1367136,47 грн.

Апеляційний суд виходить з того, що стороною обвинувачення не було доведено, що ОСОБА_7 усвідомлював необхідність сплати відповідних податків у розмірах, що встановлені стороною обвинувачення, цебто у значному розміром, під яким розуміються суми податків, які в три тисячі і більше разів перевищують установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Заразом апеляційний суд враховує, що у цьому кримінальному проваджені встановлена відсутність обов`язкового елемент складу злочину, передбаченого ст. 212 КК, а саме чи призвели діяння, що інкримінувалися ОСОБА_7 , до фактичного ненадходження до бюджетів коштів у значних розмірах.

Наведене крім вказаних судових рішень адміністративної юрисдикції, також підтверджується листом ГУ ДПС у Черкаській області від 12.10.2022 № 1276076/23-00-13-09-12, згідно з яким станом на 12.10.2022 заборгованість зі сплати податків і зборів, що контролюється цим Управлінням по ОСОБА_7 відсутня (т. 7 а.с. 78).

Враховуючи викладене, апеляційний суд встановив, що обвинувачення не спростувало версію сторони захисту, що ОСОБА_7 діяв добросовісно у податкових взаємовідносинах і не вчиняв жодних дій, спрямованих на навмисне введення в оману податкових органів щодо своїх зобов`язань зі сплати податку. За таких обставин не можна вважати, що стороною обвинувачення був доведений поза розумним сумнівом умисел ОСОБА_7 на ухилення від сплати податків.

Щодо засудження ОСОБА_7 за ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК.

Згідно з вилученими у Черкаській ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області оригіналами податкових декларацій про майновий стан і доходи ФОП ОСОБА_7 № від 09.02.2016, № від 25.02.2016, № від 02.03.2016, № від 09.02.2017 разом з розрахунками податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, останній вказував відомості по прибуткам та подав вказані відомості до Черкаської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області.

За версією сторони обвинувачення ОСОБА_7 в цих деклараціях вказував недостовірну інформацію щодо сум прибутку, внаслідок чого той ухилився від сплати податку з доходів фізичних осіб.

Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 358 КК України виражається у підробленні посвідчення або іншого офіційного документа, а ч. 4 ст. 358 КК у використанні завідомо підробленого документа, що може бути вчинене одним із двох способів: 1) пред`явлення документа; 2) подання документа.

Підроблення посвідчення або іншого офіційного документа це: а) повне виготовлення фальшивого документа, схожого на справжній (відтворення як матеріальної форми, так і змісту носія інформації); б) внесення у справжній з точки зору форми документ неправдивих відомостей; в) зміна змісту або характеру документа шляхом механічних маніпуляцій (дописування, підтирання, підчистка, витравлення тексту тощо).

Разом з тим, сторона обвинувачення не здобула переконливих доказів, що свідчать, що обвинувачений підробив ці декларації та розрахунки до них, а у подальшому - використав.

З приводу податкових декларацій про майновий стан і доходи ФОП ОСОБА_7 № від 25.02.2016, № від 02.03.2016, № від 09.02.2016, разом з розрахунками податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, апеляційний суд зауважує на показаннях обвинуваченого, котрий заперечив подання та підписання ним таких декларацій та розрахунків до них.

У той же час висновком експертів Черкаського відділення КНДІСЕ від 10.02.2022 року встановлено, що підписи та рукописний текст від імені ОСОБА_7 на податкових деклараціях № від 25.02.2016, № від 02.06.2016, № від 09.02.2016, а також у розрахунках податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих самозайнятою особою до вказаних вище декларацій виконані однією особою.

Висновок цієї експертизи поза розумним сумнівом не підтверджує винуватість обвинуваченого, у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 212, ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК, адже експерту не ставилось питання хто саме заповнював та підписував податкові декларації від 25.02.2016 №, 02.03.2016 №, 09.02.2016 № та розрахунки до них. Встановлення експертом, що це є одна особа достеменно не свідчить, що цією особою є обвинувачений.

Заразом слід врахувати, що версія сторони захисту про не підписання та не подання обвинуваченим вказаних декларацій підтверджено висновком судової почеркознавчої експертизи від 08.07.2021 № 337,1000,1001/21-23, яка встановила, що підписи від імені ОСОБА_7 на податкових деклараціях від 25.02.2016 №, 02.03.2016 № та розрахунках податкових зобов`язань до вказаних декларацій, вірогідно виконані не ОСОБА_7 . Так само рукописні тексти в цих документах вірогідно виконані не ОСОБА_7 .

Беручи до уваги викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги захисника щодо підстав для скасування вироку та закриття провадження є обґрунтованими, оскільки сторона обвинувачення не довела поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_7 вказаних кримінальних правопорушень, а висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що в матеріалах провадження відсутні достатні докази на підтвердження обставин вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 212, ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК, що відповідно до ст. 417 КПК є підставою для скасування обвинувального вироку і закриття кримінального провадження в силу п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга обвинуваченого, в якій він просив скасувати вирок та закрити провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК, підлягає задоволенню частково.

Враховуючи встановлені підстави для закриття кримінального провадження, апеляційна скарга прокурора, в якій ставилось питання про неправильність призначення обвинуваченому покарання, задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 КПК цивільний позов прокурора прокуратури Черкаської обласної в інтересах держави в особі ГУ ДФС у Черкаській області необхідно залишити без розгляду.

У зв`язку зі закриттям кримінального провадження, процесуальні витрати, пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, віднести на рахунок держави.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 407, ст. 411, 418, 419 КПК, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2022 року щодо ОСОБА_7 скасувати і закрити кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК.

Цивільний позов прокурора прокуратури Черкаської обласної в інтересах держави в особі ГУ ДФС у Черкаській області залишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена учасниками судового процесу до суду касаційної інстанції, шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4