Справа № 611/613/24
Номер провадження 1-кп/629/246/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м.Лозова

Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора- ОСОБА_5 , обвинувачених- ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , потерпілого- ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000145 від 28.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.28, п.13 ч.2 ст.115 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває дане кримінальне провадження.

Справа підсудна Лозівському міськрайонному суду Харківської області, підстав для закриття провадження, повернення обвинувального акту або його направлення для визначення підсудності під час підготовчого провадження не встановлено.

Враховуючи думку учасників судового провадження, суд вважає можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні.

До обвинувачених під час досудового розслідування застосовано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою строком до 22.09.2024 року.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченим запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.28, п.13 ч.2 ст.115 КК України, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі; ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.115 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі від від семи до п`ятнадцяти років. Додав, що обвинувачені офіційно не працевлаштовані, не одружені, дітей на утриманні не мають, а отже є достатні підстави вважати, що вони можуть переховуватися від суду у зв`язку з мірою покарання, яка їм загрожує. Обвинувачені можуть незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення. У зв`язку з існуванням вищезазначених ризиків, з метою виконання обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покладених на них процесуальних обов`язків, враховуючи, що останні обвинувачуються у вчиненні злочинів, що відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить досягнення мети кримінального провадження, а також запобігання зазначеним вище ризикам. За таких обставин, враховуючи існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, прокурор просив продовжити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжні заходи у виді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, без можливості внесення застави.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_9 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження в рамках заявлених клопотань, приходить до наступного висновку.

Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно п.1, п.3, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку обвинувачений, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Позитивна відповідь свідчить про реально існуючий ризик неправомірної поведінки обвинуваченого.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування ( Бекчиєв проти Молдови §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти ( Ідалов проти Росії , Гарицьки проти Польщі , Храїді проти Німеччини , Ілійков проти Болгарії ).

Суд вважає також необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі суспільну небезпечність та тяжкість кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а саме, що останні обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів. Також суд враховує вік обвинувачених та стан їх здоров`я, відсутність у обвинувачених міцних соціальних зв`язків (не одружені, офіційно не працевлаштовані, за місцем реєстрації не мешкають, ОСОБА_7 раніше судимий).

В той же час, потерпілі та свідки не допитані, докази передбачені ст.84 КПК України з боку обвинувачення та захисту, у цей період, не досліджені, а відтак, з урахуванням наведених даних суд вважає, що обставини регламентовані п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177, п. п. 1-3 ч. 1 ст.194 вказаного Кодексу є дійсними.

Зазначені обставини свідчать про те, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі, можуть переховатися від суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд приходить до висновку, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177, п. п. 1-3 ч. 1 ст.194 КПК України на цей час є реальними, враховуючи зміст пред`явленого обвинувачення, а також тяжкість кримінальних правопорушень, характер та обставини протиправних дій, в яких ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються.

При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Вказані обставини судом враховані при розгляді клопотання прокурора.

А відтак, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання осіб під вартою, не зменшилися.

Частиною 3 ст. 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Оскільки термін дії запобіжних заходів спливає 22.09.2024 року, закінчити розгляд справи до вказаного строку не є можливим, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні злочинів, які спричинили загибель людини, суд, відповідно до п.2 ч.4 ст. 183 КПК України, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст.177, 183, 194, 314,315,316 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.28, п.13 ч.2 ст.115 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.115 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Лозова Харківської області на 14 годину 10 хвилин 26 вересня 2024 року.

В судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Клопотання прокурора -задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" строком на 60 днів, а саме до 15 листопада 2024 року, включно, без визначення застави.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" строком на 60 днів, а саме до 15 листопада 2024 року, включно, без визначення застави.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити начальнику ДУ "Харківський слідчий ізолятор" - для виконання.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а обвинуваченими в той же строк, з моменту вручення їм копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 17.09.2024 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2