БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №497/2021/24
Провадження №1-кс/497/731/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт тимчасово вилученого майна

30.08.2024 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні за №0000460 від 15.08.2024 року,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні за №0000460 від 15.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.245 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що Відділенням №2 слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеного 15.08.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000460 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 245 КК України, за фактом знищення вогнем залишків сільськогосподарських культур на землі сільськогосподарського призначення.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.08.2024 невстановлена особа, знаходячись на земельній ділянці, розташованої на південно-східній околиці АДРЕСА_1 , шляхом підпалу знищила залишки сільськогосподарської культури.

15.08.2024 проведений огляд місця події, а саме відкритої ділянки місцевості, розташованої на південно-східній околиці АДРЕСА_1 , за координатами 46.389326, 29.287589, у ході огляду якої виявлено залишки пожежі, що являє собою опалені фрагменти рослин, золи, які локалізовані в окремі купи, площею від 4 м2 до 10 м2, в кількості 13 штук, температура в яких вища за навколишню, в деяких купах наявний дим.

З метою встановлення обставин кримінального правопорушення, 23.08.2024 року від отримано заяву про дозвіл на огляд належного йому мобільного телефону (смартфону) виробника Realme, моделі RMX3085, у корпусі темно-синього кольору, який проведено цього ж дня, в ході якого виявлено цифровий

відеофайл під умовною назвою «VID1133», розміром 287 МБ, датований 15.08.2024, створений о 10:13:54 годині, тривалістю 2 хвилини 19 секунд, на якому зображені дві особи чоловічої статі, встановлені досудовим розслідуванням як ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які надали пояснення щодо вчинення ними підпалу залишків сільськогосподарської культури на полі.

Враховуючи те, що зазначений цифровий відеофайл містить відомості, які можуть бути використані як доказ, вказаний відеофайл вилучений під час огляду з оглянутого мобільного телефону, шляхом його перекопіювання на оптичний диск формату DVD+R 4,7GB 120 min 16x, що належить слідчому слідчої групи у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6

23.08.2024 винесено постанову про залучення до кримінального провадження речового доказу, а саме 1 (одного) фрагменту відеозапису на оптичному диску формату DVD+R 4,7GB 120 min 16 x, а оптичний носій долучений до матеріалів кримінального провадження.

На думку прокурора, з метою збереження вилученого майна та необхідності його дослідження в ході слідчих дій, за результатами проведення яких зазначене майно може бути використане як речовий доказ, засобом чи предметом вчинення кримінального правопорушення, а його знищення унеможливлює встановлення всіх істотних обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з цим є необхідність у накладанні на нього арешту судом, що зумовлено необхідністю збереження цього речового доказу в тому ж стані, що і на момент його вилучення згідно п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Прокурор та володілець майна в судове засідання не з`явились, про час та місце проведення розгляду клопотання повідомлені належним чином, на адресу суду надіслали заяву про розгляд справи без їх участі.

Розглянувши матеріали поданого клопотання, обставини та підстави наведені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню на підставі наступного.

Відділенням №2 слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеного 15.08.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000460 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 245 КК України, за фактом знищення вогнем залишків сільськогосподарських культур на землі сільськогосподарського призначення. Процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Болградської окружної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.08.2024 невстановлена особа, знаходячись на земельній ділянці, розташованої на південно-східній околиці АДРЕСА_1 , шляхом підпалу знищила залишки сільськогосподарської культури.

15.08.2024 проведений огляд місця події, а саме відкритої ділянки місцевості, розташованої на південно-східній околиці АДРЕСА_1 , за координатами 46.389326, 29.287589, у ході огляду якої виявлено залишки пожежі, що являє собою опалені фрагменти рослин, золи, які локалізовані в окремі купи, площею від 4 м2 до 10 м2, в кількості 13 штук, температура в яких вища за навколишню, в деяких купах наявний дим.

16.08.2024 допитаний в якості свідка ОСОБА_7 , зі свідчень якого встановлено, що цього дня приблизно о 10:14 годині, він рухався на службовому автомобілі з смт. Тарутине в напрямку с. Ганнівка Болградського району Одеської області разом з поліцейським СРПП відділення поліції № 2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області капралом поліції ОСОБА_8 , коли під час руху він побачив задимлення на одному з полів за межами с. Єлизаветівка, у зв`язку з чим вони на автомобілі звернули з автомобільної дороги та попрямували в напрямку поля, звідки вбачалось задимлення. По прибуттю до зазначеної земельної ділянки, звідки йшло задимлення, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_8 побачили там дві особи чоловічої статі, які стояли в полі.

У подальшому, підійшовши до зазначених осіб чоловічої статі ОСОБА_9 почав з`ясовувати обставини події, під час яких вказані особи повідомили, що це вони здійснили підпал залишків сільськогосподарської культури. Також, ОСОБА_9 зазначив, що дану подію та пояснення цих осіб зафіксував на належний йому мобільний телефон, а після вже вжив заходи щодо реагування на дану подію слідчо-оперативною групою, а також з локалізації пожежі.

З метою встановлення обставин кримінального правопорушення, виходячи з отриманих показів ОСОБА_9 , 23.08.2024 від останнього отримано заяву про дозвіл на огляд належного йому мобільного телефону (смартфону) виробника Realme, моделі RMX3085, у корпусі темно-синього кольору.

Цього ж дня, 23.08.2024 в період часу з 10:00 по 11:00 годин, проведений огляд мобільного телефону Realme, моделі RMX3085, у корпусі темно-синього кольору, що належить ОСОБА_7 , в ході якого виявлено цифровий відеофайл під умовною назвою «VID1133», розміром 287 МБ, датований 15.08.2024, створений о 10:13:54 годині, тривалістю 2 хвилини 19 секунд, на якому зображені дві особи чоловічої статі, встановлені досудовим розслідуванням як ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які надали пояснення щодо вчинення ними підпалу залишків сільськогосподарської культури на полі.

Враховуючи те, що зазначений цифровий відеофайл містить відомості, які можуть бути використані як доказ, вказаний відеофайл вилучений під час огляду з оглянутого мобільного телефону, шляхом його перекопіювання на оптичний диск формату DVD+R 4,7GB 120 min 16x, що належить слідчому слідчої групи у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 .

Постановою слідчого від 23.08.2024 року вилучений відеофайл у порядку ст. 98 КПК України визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 99 КПК документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати, зокрема, й матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні). Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа його відображення, якому надається таке ж значення як документу.

Матеріальний носій лише спосіб збереження інформації, який має значення, тільки коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорстокої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові ККС ВС від 22.10.2020 року у справі №677/2040/16-к.

Таким чином, сам по собі матеріальний носій інформації не є речовим доказом у справі.

Відтак, 1 (один) фрагмент відеозапису під умовною назвою «VID1133», розміром 287 МБ, датований 15.08.2024, створений о 10:13:54 годині, тривалістю 2 хвилини 19 секунд, є доказом, а оптичний диск формату DVD+R Axent 4,7GB 120 min 16 x матеріальний носій.

Положеннями частини 5 ст.171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Прокурором даний строк дотримано.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За змістом ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження визначених ч. 3 ст.132 КПК України:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

З врахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що існують достатні обставини, які підтверджують, що вилучене майно є речовим доказом у справі, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вилучене майно, може призвести до приховування та/або зникнення речових доказів, що позбавить можливості орган досудового розслідування провести усі необхідні слідчі дії та якомога швидше завершити досудове розслідування.

Оскільки власник вилученого майна добровільно видав його, слідчий суддя вважає, що будь-які негативні наслідки для власника майна відсутні.

А відтак, необхідно вжити заходи забезпечення кримінального провадження та накласти арешт на тимчасово вилучене майна, з метою збереження речових доказів, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження майном, оскільки в іншому разі майно може бути приховано, зіпсовано, знищено, що унеможливить його дослідження та використання в якості доказу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 99, 131, 132, 170, 171, 173, 236 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні за №0000460 від 15.08.2024 року задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, що було вилучено 23.08.2024 року у ОСОБА_7 , а саме: 1 (один) фрагмент відеозапису під умовною назвою «VID1133», розміром 287 МБ, датований 15.08.2024, створений о 10:13:54 годині, тривалістю 2 хвилини 19 секунд, вилучений 23.08.2024 на оптичний диск формату DVD+R Axent 4,7GB 120 min 16 x, шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування ним.

Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилученого майна покласти на прокурора та слідчого у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1