Справа № 192/1735/24
Провадження № 1-кп/192/139/24
Ухвала

23 серпня 2024 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні №0000133, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 лютого 2024 року, відносно ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

В даному підготовчому судовому засіданні прокурор надав суду на затвердження угоду про визнання винуватості укладену 22 серпня 2024 року між ним та обвинуваченим.

Захисник та обвинувачений підтримали угоду та просили її затвердити.

Суд ознайомившись з угодою про визнання винуватості та вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до таких висновків.

Як вбачається з узгодженої сторонами угоди та наявного в суду обвинувального акту правова кваліфікація дій обвинуваченого зазначена як ч. 1 ст. 368 КК України, а саме: одержання ним, як службовою особою, для себе неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії, а саме надання розпорядження підлеглому працівнику на виконання робіт автокраном без документального оформлення, з використанням свого службового становища.

Дана правова кваліфікація текстуально не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 368 КК України і є вільним поєднанням правової кваліфікації та формулювання обвинувачення.

Крім того, сторони прийшли до згоди на призначення такого додаткового покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 368 КК України, як позбавлення права обіймати посаду начальника Солонянського відділення регіонального офісу водних ресурсів у Дніпропетровській області.

Дане покарання не відповідає змісту положення ст. 55 КК України, оскільки узгоджене сторонами додаткове покарання стосується позбавлення права обвинуваченого займати посаду лише в конкретній юридичній особі приватного права.

Як зазначив Верховний Суд в своїй постанові від 02 лютого 2022 року у справі №344/16025/18 - рішення суду про позбавлення такого права має бути чітко і ясно сформульоване в резолютивній частині вироку для того, щоб не виникало жодних сумнівів під час його виконання. Якщо в санкції статті Особливої частини КК визначено характер посади або вид (рід) діяльності, то формулювання покарання у вироку має точно відповідати змісту цієї санкції. Якщо ж покарання у санкції зазначене в загальній формі (наведене у формулюванні, що використовується у ст. 55 КК), суд повинен конкретизувати правову заборону і точно зазначити (описати, окреслити) у вироку характер та коло тих посад або вид (рід) тієї діяльності, права обіймати які чи займатися якою він позбавляє засудженого. Більше того, покарання має формулюватися таким чином, щоб засуджений не мав права обіймати зазначені у вироку посади або займатися забороненою діяльністю в будь-якій галузі (сфері), а також був позбавлений можливості обіймати такі посади або займатися такою діяльністю, які за змістом (характером) і обсягом повноважень є аналогічними тим, з якими було пов`язане вчинення кримінального правопорушення.

Пунктом 1 ч. 7 ст. 474 КПК України передбачено, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.

Статтею 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

У зв`язку з чим, суд вважає, що умови угоди суперечать вимогам Кримінального кодексу України в частині диспозиції та санкції ч. 1 ст. 368 КК України та ст. 55 КК України, тому в затверджені угоди слід відмовити і матеріали кримінального провадження слід повернути прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 472, 474 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в затверджені угоди про визнання винуватості від 22 серпня 2024 року між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в кримінальному провадженні №0000133, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 лютого 2024 року, відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

Матеріали кримінального провадження №0000133, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 лютого 2024 року, відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, повернути прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя ОСОБА_1