У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши подання фахівця Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробацїї» в Закарпатській області ОСОБА_3 , про вирішення питання про звільнення від призначеного судом покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 ) засудженого 20 грудня 2023 року вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за ч. 4 ст.185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 1 рік та з покладеними на нього обов`язками відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Фахівець Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробацїї» в Закарпатській області ОСОБА_5 , звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із поданням про вирішення питання про звільнення від призначеного судом покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 ) засудженого 20 грудня 2023 року вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за ч. 4 ст.185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 1 рік та з покладеними на нього обов`язками відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

У поданні вказано на те, що 08.02.2024 року до Ужгородського районного відділу надійшли розпорядження № 308/21227/23 від 31.01.2024 року та вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.12.2023 року відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця - АДРЕСА_1 засуджений 20.12.2023 року Ужгородським міськрайонним судом за ч. 4 ст. 185 КК України до 5-ти років позбавлення волі та звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно вироку суду 24 жовтня 2023 року ОСОБА_4 , таємно викрав з кишені штанів потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Huawei» синього кольору тим самим спричинивши потерпілому збитку на вказану суму 1333,00 грн.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18.07.2024 р. № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (дрібне викрадення чужого майна).

У поданні містяться покликання на ч.ч. 1, 6 ст. 3, ч. 1 ст. 5 КК України, ч.ч. 1, 2 ст. 51 КУпАП, ст. 58 Конституції України.

Представник органу пробації зазначає, що з огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

У поданні вказано на те, що станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1342 грн.

У поданні вказано на те, що з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-ІХ, на момент вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2684 грн. (1342x2=2684 грн.).

Відповідно до частини другої статті 74 КК України, особа засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання Ураховуючи викладене, на підставі частини другої статті 74 КК України направлено матеріали стосовно засудженого ОСОБА_4 , для вирішення питання про звільнення її від призначеного судом покарання.

У судове засідання не з`явився представник пробації, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд подання без його участі.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв не подавав.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного висновку:

Згідно ст. 13 Кримінально-виконавчого кодексу України уповноважений орган з питань пробації у межах своїх повноважень забезпечує: здійснення нагляду за засудженими, звільненими від відбування покарання з випробуванням, звільненими від відбування покарання вагітними жінками і жінками, які мають дітей до трьох років; виконання покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, громадських і виправних робіт, пробаційного нагляду; реалізацію пробаційних програм стосовно осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, засуджених до покарання у виді пробаційного нагляду; проведення соціально-виховної роботи із засудженими, до яких застосовано пробацію; здійснення заходів з підготовки осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк, до звільнення; направлення засуджених до обмеження волі для відбування покарання до виправних центрів у порядку, визначеному статтею 57 цього Кодексу; здійснення інших визначених законодавством заходів, спрямованих на виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними повторних кримінальних правопорушень; здійснення контролю за виконанням засудженими до покарання у виді пробаційного нагляду обов`язку використовувати електронний засіб контролю та нагляду на визначений судом строк.

Частиною 1 статті 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: 1) про відстрочку виконання вироку; 2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; 2-1) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби; 3) про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким; 4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; 5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років; 6) про звільнення від покарання за хворобою; 7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення; 7-1) про застосування до засуджених примусового годування; 8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; 9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; 10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України; 11) про застосування покарання за наявності кількох вироків; 12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді; 13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; 13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань; 13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери); 13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням; 13-4) про звільнення від відбування покарання у зв`язку з прийняттям рішення про передачу особи для обміну як військовополоненого; 14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Вищевказані норми не містять положень про те, що орган пробації має право на звернення до суду з поданням саме про приведення вироку суду у відповідність з діючим законодавством, окрім того вирішення таких питань не входить до компетенції місцевого суду, оскільки питання відповідності вироку вимогам чинного законодавства може бути предметом перевірки судом апеляційної/касаційної інстанції.

Зі змісту подання можна зробити висновок про те, що орган пробації ставить питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положень п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6,7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 ч.1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Зі змісту подання та доданих до нього матеріалів вбачається, що 08.02.2024 року до Ужгородського районного відділу надійшли розпорядження № 308/21227/23 від 31.01.2024 року та вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.12.2023 року відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця - АДРЕСА_1 засуджений 20.12.2024 року Ужгородським міськрайонним судом за ч. 4 ст. 185 КК України до 5-ти років позбавлення волі та звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік.

Органом пробації на підставі Закон України від 18.07.2024 р. № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», направлено до суду про вирішення питання про звільнення від призначеного судом покарання засуджено.

Разом із тим, ОСОБА_4 , на виклики у судове засідання не з`явився.

Варто зазначити, що матеріали подання не містять інформації щодо фактичного місця перебування засудженого.

Так, у поданні не вказано про те, чи органом пробації вживалися будь-які заходи спрямовані на встановлення фактичного місця проживання засудженого, з`ясування його місця перебування. Такої інформації суду не надано і під час перебування подання на розгляді.

Вказане свідчить про те, що на даний час місце знаходження засудженого не встановлено.

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 539 Кримінального процесуального кодексу України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Враховуючи, що у клопотанні ставиться питання про звільнення від покарання засудженого, розгляд цього клопотання за його відсутності та відсутністю відомостей щодо місця перебування засудженого є неможливим.

Ст.164 КВК України містить порядок здійснення нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням: уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків ,покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України "Про пробацію".

Комплексний аналіз зазначених вище нормативних актів вказує на те, що подання провідного інспектора Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, про звільнення засудженого від призначеного судом покарання відповідно до частини другої статті 74 КК України, відносно засудженого місцезнаходження якого у визначеному законом порядку не встановлено, розглядатись по суті не може, розгляд питань, пов`язаних з виконанням вироку, необхідно проводити за участі засудженого, так як вирішується питання про його права, думку стосовоно поданого подання не з`ясовано у засудженого, а розшук засудженої особи після постановлення вироку до повноважень суду КПК України не віднесений.

При цьому, у зв`язку з неодноразовою неявкою засудженого, суд позбавлений можливості з`ясувати позицію засудженого стосовно внесеного подання. За відсутності засудженого суд позбавлений можливості перевірити обставини, викладені у поданні інспектора Ужгородського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області. Крім того, суд позбавлений можливості належним чином повідомити засудженого про місце та час розгляду подання, що унеможливлює розгляд судом подання органу з питань пробації, у зв`язку з чим суд позбавлений прийняти будь-яке рішення по суті заявленого подання.

Крім цього, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, п. 9 ст. 537 цього Кодексу.

Здійснення контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням врегульовано Порядком здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, затвердженим Наказом Міністерства оборони України від 17 вересня 2020 року № 337 зі змінами, внесеними наказом МО № 234 від 16.08.2022 (далі - Порядок).

З таких підстав, подання відносно засудженого, дійсне місце перебування якого не встановлено та не вжито всіх необхідних заходів щодо розшуку такої особи, є передчасним, а тому суд вважає за необхідне вказане подання залишити без задоволення, а матеріали особової справи повернути до органу пробації з урахуванням повноважень уповноваженого органу з питань пробації, передбачених ч. 1ст. 164 КВК, для їх виконання в межах компетенції.

Керуючись пунктом 13 частини 1 статті 537, статтею 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ

Подання фахівця Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробацїї» в Закарпатській області ОСОБА_3 , про вирішення питання про звільнення від призначеного судом покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 ) засудженого 20 грудня 2023 року вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за ч. 4 ст.185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 1 рік та з покладеними на нього обов`язками відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1