Cправа №991/7266/24
Провадження №11-сс/991/632/24
Слідчий суддя: ОСОБА_1
Суддя-доповідач: ОСОБА_2
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2024 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 19 серпня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 19.08.2024 задоволено клопотання детектива та накладено арешт з метою забезпечення збереження речових доказів на майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон Apple Iphone сірого кольору.

Представник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В клопотанні про поновлення строку посилається на те, що строк пропущений, оскільки з мотивами оскаржуваного судового рішення представник ОСОБА_6 ознайомилась 26.08.2024 після отримання повного тексту судового рішення на електронну пошту.

Також в апеляційній скарзі стверджує, що рішення слідчого судді є невмотивованим і необґрунтованим, та, що висновки слідчого судді не відповідають встановленим обставинам, оскільки:

-слідчий суддя не врахував, що детектив не надав доказів на підтвердження обставин, на які посилається у клопотанні про арешт майна;

-слідчий суддя діи?шов висновку про те, що мобільнии? телефон відповідає критеріям речових доказів, не навівши його обґрунтування;

-помилковим є висновок слідчого судді про те, що детектив є уповноваженим суб`єктом звернення із клопотанням про арешт маи?на третьоі? особи;

-слідчий суддя порушив передбачені ст.22 КПК Украі?ни засади змагальності сторін, вимоги ч.1 ст.94 КПК Украі?ни щодо оцінки доказів та ухвалив рішення на користь детектива за відсутності доказів.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді скасувати ухвалу від 19.08.2024 та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) ОСОБА_9 про арешт майна ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не прибув, про поважні причини свого неприбуття суд не повідомив.

Згідно із ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. А тому апеляційна скарга розглядається без участі ОСОБА_6 .

Представник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП) - ОСОБА_8 заперечила вимоги апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_6 , прокурора САП, перевіривши доводи клопотання та апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що клопотання про поновлення строку на оскарження та апеляційну скаргу слід задовольнити.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів із дня її оголошення.

Згідно з ч.1 ст.117, п.4 ч.3 ст.399 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи знайде підстави для його поновлення.

Як вбачається з матеріалів провадження, апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді від 19.08.2024 адвокат ОСОБА_7 подала 30.08.2024, тобто після закінчення строку апеляційного оскарження.

Отримання ухвали слідчого судді 26.08.2024 свідчить, що адвокат ОСОБА_7 не була обізнана з мотивами оскаржуваного рішення, що перешкодило останній викласти в апеляційній скарзі вимоги та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, та подати її у встановлений законом строк.

В зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає, що наявні поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, у зв`язку з чим строк на оскарження ухвали слідчого судді слід поновити.

У цьому провадженні слідчим суддею встановлено такі обставини.

Детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР) 22 лютого 2024 року за № 0000088, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 368 КК України, в ході якого встановлено, що службові особи Міністерства розвитку громад та територій України (надалі - Мінрегіон), зловживаючи своїм службовим становищем, діючи в інтересах ТОВ «Сітігазсервіс» з метою одержання неправомірної вигоди, надали згоду ДП «Укркомунобслуговування» на укладення значного господарського зобов`язання, внаслідок чого між останнім та ТОВ «Сітігазсервіс» було укладено низку договорів, що призвело до втрати можливості Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України (надалі - Мінінфраструктури) здійснювати управління/розпорядження об`єктом державної власності (цілісним комплексом споруд), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Тираспольська, буд. 43 . Також перевіряються обставини отримання службовими особами Мінрегіону неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у вигляді житлових (квартир) та нежитлових приміщень, за вчинення дій зі сприяння незаконній діяльності групи підприємств «КСМ Груп».

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22 липня 2024 року надано дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу - автомобіля TESLA MODEL S НОМЕР_1, що перебуває у власності ОСОБА_10 та знаходиться у фактичному володінні ОСОБА_6 , з метою відшукання, зокрема, мобільних телефонів.

08 серпня 2024 року у вказаному транспортному засобі проведено обшук, під час якого виявлено мобільний телефон Apple Iphone сірого кольору, який ОСОБА_6 намагався вимкнути, щоб унеможливити його огляд, а потім відмовився надавати пароль до його системи логічного захисту.

Постановою детектива НАБУ від 09 серпня 2024 року вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом. Того ж дня детективом НАБУ призначено комплексну судову комп`ютерно-технічну експертизу та експертизу електронних комунікацій.

Слідчий суддя при постановленні оскаржуваної ухвали дійшов висновку, що мобільний телефон відповідає критеріям речових доказів, адже може містити інформацію щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, зокрема, листування та інші способи контактування з особами, які могли бути причетні до вчинення кримінального правопорушення.

Такого висновку слідчий суддя дійшов на підставі того, що детектив вказав, що під час здійснення досудового розслідування було встановлено листування фактичного власника групи компаній «КСМ ГРУП», до складу якого входить ТОВ «Сітігазсервіс», ОСОБА_11 з ОСОБА_12 , яка працювала на посаді радника Міністра розвитку громад та територій України ОСОБА_13 , а також, що за твердженням детектива, до вчинення кримінальних правопорушень може бути причетний ОСОБА_6 , щодо якого було виявлено переписку у листуванні ОСОБА_12 , яка працювала на посаді радника Міністра розвитку громад та територій України ОСОБА_13 .

Однак, з таким висновком колегія суддів не погоджується.

Згідно з ч.3 ст. 132 КПК України, арешт майна не допускається, якщо не буде доведено, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, приймаючи рішення про накладення арешту на майно, передусім слідчий суддя має переконатися в наявності фактичних підстав накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, тобто сукупності достатніх відомостей (фактичний склад), які вказують на необхідність тимчасового позбавлення підозрюваного, обвинуваченого, інших передбачених законом осіб права на відчуження, розпорядження та (або) користування майном, а саме сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно є доказом кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч.2 ст.171 КПК України до клопотання про арешт майна мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зазначені вимоги закону при постановленні ухвали залишились поза увагою слідчого судді.

Так, до клопотання про арешт майна не додані оригінали або копії документів та інші матеріали для підтвердження наявності підстав чи розумних підозр вважати, що вилучений телефон є доказом кримінального правопорушення.

А відтак, колегія суддів вважає, що за відсутності оригіналів або копій документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання, та посилаючись виключно на вказівку і твердження детектива слідчий суддя не мав підстав для висновку, що мобільний телефон відповідає критеріям речових доказів.

Також безпідставним вважає колегія суддів висновок судді про те, що детектив має право додати оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими він обґрунтовує доводи клопотання, однак, детектив не зобов`язаний подавати усі зібрані у межах кримінального провадження документи, які сторона обвинувачення вважає доказами, а тому доданих детективом до клопотання документів достатньо, аби слідчий суддя встановив існування підстав для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів.

Так, як зазначалось вище, детективом нічого не подано на обґрунтування доводів клопотання про відповідність мобільного телефону критеріям речових доказів, що призвело до посилання слідчого судді в оскаржуваній ухвалі не на докази і матеріали, а на вказівку і твердження детектива.

Висновок слідчого судді про те, що причетність ОСОБА_6 до обставин вчинення кримінального правопорушення перевірялась слідчим суддею при наданні дозволу на проведення обшуку, колегією суддів визнається таким, що не відповідає положенням закону.

Згідно з ч.1 ст.90 КПК України рішення національного суду або міжнародної судової установи, яке набрало законної сили і ним встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України і міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, має преюдиціальне значення для суду, який вирішує питання про допустимість доказів.

А відтак, обставини вчинення кримінального правопорушення, які перевірялась слідчим суддею при наданні дозволу на проведення обшуку, в контексті положень ст.90 КПК України, як такі, що не мають преюдиціального значення, не могли братись слідчим суддею до уваги при розгляді клопотання про арешт майна.

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскільки в клопотанні детектива та в ухвалі слідчого судді відсутнє обґрунтування відповідності мобільного телефону критеріям речових доказів, оскаржувану ухвалу слід скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна.

Керуючись ст.404, 405, 418, 419, 422, 424, 532 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 19 серпня 2024 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 19 серпня 2024 року скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000088 від 22.02.2024, а саме мобільного телефону Apple Iphone сірого кольору.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4