Справа № 182/7505/23
Провадження № 1-кп/0182/160/2024
У Х В А Л А

Іменем України

15.08.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні на стадії судового розгляду в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської області в режимі відеоконференції клопотання про продовження строку запобіжного заходу та зміну запобіжного заходу в об`єднаному кримінальному провадженні №0001224 від 06.10.2023, №0000030 від 05.01.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Покровське Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконцеренції),

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

в с т а н о в и в:

1.У провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває вказане кримінальне провадження.

2.Під час судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів та він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання і настання для нього передбачених законом обмежень його прав та свобод. Крім того, в оточені ОСОБА_3 немає особи, яка заслуговує на довіру та може поручитися за виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків, відповідно до ст.194 КПК України, тому більш м`який запобіжний захід не забезпечить належне виконання ОСОБА_3 процесуальних обов`язків.

3.Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід тримання під вартою на будь-який альтернативний запобіжний захід, оскільки заставу не може сплатити. Зазначив, що бажає компенсувати матеріальні збитки потерпілим, а також виявив бажання приєднатись до лав ЗСУ.

4.Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечила проти задоволення заявленого прокурором клопотання та просила задовольнити заявлене обвинуваченим клопотання, пославшись на практику ЄСПЛ та необґрунтованість ризиків зазначених прокурором. Крім того, запевнила що у ОСОБА_3 є міцні соціальна зв`язки.

5.Представник потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_7 підтримала в повному обсязі клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого.

6. Потерпілий ОСОБА_6 також підтримав клопотання прокурора.

7.Вислухавши думку сторін кримінального провадження суд враховує таке.

8.Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області щодо обвинуваченого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який продовжувався, зокрема, до 24 серпня 2024 року включно із можливістю внесення застави.

9.Згідно з вимогами ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

10.Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

11.Кримінальне процесуальне законодавство України не дає визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, в силу приписів ч.5 ст.9 КПК України, суд враховує практику Європейського суду з прав людини під час вирішення питання щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінальних правопорушень.

12.З точки зору такої практики Європейського суду з прав людини, обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що обґрунтовують засудження особи, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачень (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

13.У даному випадку суд дійшов висновку про те, що повідомлена ОСОБА_3 підозра/обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, не є вочевидь не обґрунтованою.

14.Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

15.Доказами на обґрунтування ризиків передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від суду або вчинення іншого кримінального правопорушення є те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, покарання за які передбачено позбавлення волі на строк до восьми років, а отже суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання, в даному випадку, є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, постійних джерел доходів не має, його вік та стан здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків (за час судового розгляду ніхто з родичів до суду з заявами не звертався, не був присутнім в судовому засіданнях, долею обвинуваченого не цікавився), відомості, які характеризують особу обвинуваченого, репутацію, наявність непогашених судимостей, тому суд приходить до висновку про неможливість запобігання вказаним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів та вважає необхідним продовжити строк застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

16.Будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості його подальшого тримання під вартою до суду не надходило.

17.Таким чином, враховуючи наведене суд вважає, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, тому приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити.

18.Враховуючи всі обставини справи, суд не вбачає підстав, для зміни розміру застави.

Керуючись статтями 177, 178, 331, 371, 372, 395 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

1.Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

2.У задоволенні клопотання сторони захисту відмовити.

3.Продовжити щодо ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не більш ніж на 60 днів, до 12 жовтня 2024 року включно, із можливістю внесення застави у розмірі 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 коп.

4.У разі внесення застави в розмірі визначеному ухвалою суду ОСОБА_3 з дня внесення застави, вважати особою стосовно якої обрано запобіжний захід у виді застави і відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України покладаються такі обов`язки:

- прибувати до суду у визначений час;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

5.Визначити термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, - два місяці з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави.

6.Роз`яснити обвинуваченому та заставодавцю, кожному окремо, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава може бути звернута в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 19.08.2024.

Суддя: ОСОБА_1