Провадження №1-кс/369/3186/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ ВП № 4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000132 від 12.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні СВ ВП №4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000132 від 12.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, на території України введено воєнний стан Указом Президента від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, воєнний стан продовжувався, останній раз Указом Президента № 469/2024від 23.07.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 12.08.2024 строком на 90 діб (тобто до 11 листопада 2024 року).

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.08.2024, близько 07 год. 20 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, маючи прямий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через вікно проник до житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб поблизу себе, таємно, протиправно, повторно викрав з подарункового конверту, який знаходився у шафі даного будинку грошові кошти у сумі 3700 гривень, та з ліжка у кімнаті будинку грошові кошти у сумі 12000 гривень.

В подальшому, ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 15700 (п`ятнадцять тисяч сімсот) гривень 00 копійок.

28.10.2024 слідчим СВ ВП №4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області за погодженням з прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Кам`янка-Дніпровська Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, маючий середню освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше неодноразово судимий, востаннє вироком Василівського районного суду Запорізької області від 21.07.2021 за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до остаточного покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку покарання 16.02.2024 року.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом прийняття заяви про вчинення злочину ОСОБА_6 від 17.08.2024;

-протоколом огляду місця події від 17.08.2024;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 12.09.2024;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з ОСОБА_6 від 13.09.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 22.10.2024;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з ОСОБА_7 від 22.10.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 12.09.2024;

-протоколом огляду відео від 02.10.2024;

-висновком експерта за результатами проведення дактилоскопічної експертизи від 14.10.2024;

-повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 28.10.2024;

-та іншими матеріалами в їх сукупності.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосованим до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 не має постійного місця проживання (проживає у свого товариша), веде аморальний спосіб життя підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, у зв`язку з чим, усвідомлюючи невідворотність реального покарання, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності за злочин (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити наступне:

-підозрюваний немає постійного місця роботи та законного джерела доходів;

-підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків;

-підозрюваний не має на утриманні неповнолітніх дітей або батьків похилого віку;

-підозрюваний раніше не одноразово вчиняв злочини проти власності, проте на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин проти власності.

Враховуючи ці обставини, існує реальний ризик залишення ним місця проживання з метою переховуватися від органів розслідування та суду в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.

Підставою застосування щодо нього запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин орган досудового розслідування приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів передбачених КПК України, а ніж тримання під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , тому на підставі вищевказаного слідчий просив суд задовольнити клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Кам`янка-Дніпровська Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Василівського районного суду Запорізької області від 21.07.2021 за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до остаточного покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, звільненого по відбуттю строку покарання 16.02.2024, з подальшим триманням в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб, включно.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

У судовому засіданні підозрюваний просив відмовити у задоволенні клопотання та обрати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ ВП №4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000132 від 12.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.08.2024, близько 07 год. 20 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, маючи прямий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через вікно проник до житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб поблизу себе, таємно, протиправно, повторно викрав з подарункового конверту, який знаходився у шафі даного будинку грошові кошти у сумі 3700 гривень, та з ліжка у кімнаті будинку грошові кошти у сумі 12000 гривень.

В подальшому, ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 15700 (п`ятнадцять тисяч сімсот) гривень 00 копійок.

28.10.2024 слідчим СВ ВП №4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області за погодженням з прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроба

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, що може переконати об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатнім, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб передбачений КПК України і вказують на причетність ОСОБА_4 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, при цьому таке цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польщі»).

Виходячи з цього, в ході розгляду клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_4 в цілому обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно з ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. №511-550/0/4-13 вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Як вже зазначалося, слідчий суддя вважає доведеним прокурором наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ризиків його переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Сторона обвинувачення зазначає про те, що інші запобіжні заходи неможливо застосувати, оскільки вони не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (стаття 178 КПК України).

Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права. Тому, слідчий суддя повинен всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.

Оскільки слідчим суддею встановлено ризик переховування від органу досудового розслідування або суду та ризик впливати на свідків, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що наявність вказаних ризиків стосовно підозрюваного, дій, до яких він може вдатись, вагомість наявних доказів обґрунтованості повідомлення йому про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, тяжкість покарання, що йому загрожує, у своїй сукупності вказують на необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Оскільки одним з доведених ризиків є ризик переховування, наявність якого підтверджена достатніми доказами, слідчий суддя вважає, що переміщення підозрюваного повинне бути обмеженим на час проведення розслідування.

З урахуванням усіх обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що такий запобіжний захід є пропорційними меті, тобто забезпеченню кримінального провадження. Таким чином, більш м`які запобіжні заходи, передбачені статтею 176 КПК України, не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не гарантують можливості запобігти ризикам, зазначеним у частині 1 статті 177 КПК України. Викладене дає підстави вважати, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування, а тому такий запобіжний захід, як тримання під вартою, забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у виді застави, проте був порушений нею (ч.ч.3, 4 ст.183 КПК України).

Таким чином, враховуючи викладене, та з огляду на підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України (тяжкість скоєного кримінального правопорушення, особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, репутацію, ставлення до вчиненого діяння, майновий та сімейний стан, існуючі ризики), слідчий суддя приходить до переконання, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а тому стосовно ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону «Про держбюджет» на 2024 рік розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць планується в розмірі з 1 січня 2024 року 2920 гривень.

Враховуючи викладене визначити розмір застави для ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 20 * 2920 гривень = 58 400 гривень ( п`ятдесят вісім тисяч чотириста) гривень 00 копійок.

Крім того, у разі внесення застави підозрюваним відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, вбачається необхідним покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;

- не відлучається із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками;

- здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст.177,178,183,184,193,194,196,197,202,205,309 КПК України, слідчий суддя, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000132 від 12.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Кам`янка-Дніпровська Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Василівського районного суду Запорізької області від 21.07.2021 за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до остаточного покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, звільненого по відбуттю строку покарання 16.02.2024, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 діб, а саме до 26 грудня 2024 року (включно).

Взяти підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду негайно.

Одночасно визначити розмір застави для ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 20 * 2920 гривень = 58 400 гривень ( п`ятдесят вісім тисяч чотириста) гривень 00 копійок.

Отримувач ТУ ДСА України в Київській області, код отримувача (код ЄДРПОУ) 26268119, банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ, рахунок отримувача UA0018661.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінали документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на зазначений рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державна установа Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , з-під варти, якщо відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання даного підозрюваного під вартою, та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Києво-Святошинського районного суду Київської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;

- не відлучається із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками;

- здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, і закінчується 26 грудня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 29.10.2024 року.

Слідчий суддя Оксана СКРИПНИК