УХВАЛА

11 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 576/3421/23

провадження № 51- 1456 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4

в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 31 січня 2024 року та вирок Полтавського апеляційного суду від 08 серпня 2024 року,

установив:

У касаційній скарзі захисник просить перевірити судові рішення в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів (далі - Суд) дійшла висновку, що її подано без додержання приписів зазначеної норми.

За правилами ч. 4 ст. 427 КПК, якщо касаційну скаргу подає захисник, до неї додаються оформлені належним чином документи, які підтверджують його повноваження у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 50 КПК такі повноваження підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ст. 51 КПК договір із захисником мають право укласти суб`єкти, зазначені в частині першій статті 45 цього Кодексу, або інші особи, які діють в інтересах цих суб`єктів, за їхнім клопотанням або згодою.

Натомість, захисник ОСОБА_4 долучив до касаційної скарги договір про надання правничої допомоги, укладений між ним і ОСОБА_6 термін дії якого сплинув сплинув 08 квітня 2024 року, що ставить під сумнів повноваження захисника на подачу касаційної скарги та участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого

(ст. 414 КПК).

Тому в касаційній скарзі особа, яка подає скаргу, має вказати на конкретні порушення норм закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, які, на її думку, були допущені судами при ухваленні судових рішень, та навести конкретні аргументи в обґрунтування своїх доводів.

При цьому, за приписами ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що

не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

У касаційній скарзі захисник просить скасувати вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 31 січня 2024 року та вирок Полтавського апеляційного суду від 08 серпня 2024 року щодо ОСОБА_5

у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність обставин, встановлених судом, фактичним обставинам справи.

Разом із тим, як убачається зі змісту вироку, судовий розгляд кримінального провадження був проведений за правилами ч. 3 ст. 349 КПК без дослідження доказів, оскільки засуджена повністю визнала свою вину у вчиненні інкримінованого злочину за обставин вказаних в обвинувальному акті.

Водночас, у касаційній скарзі захисник вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинами справи, що не було предметом апеляційної перевірки,

з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК, а тому, відповідно, ці доводи не можуть бути перевірені в касаційному порядку з урахуванням приписів ст. 433 КПК.

Окрім цього, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, як додаткову підставу для скасування судових рішень, захисник у скарзі не зазначає, яка саме норма кримінального закону була застосована судами неправильно та в чому саме полягає ця неправильність

( ст. 413 КПК).

Упорушення вимог ч. 5 ст. 427 КПК захисник долучив до своєї скарги копії оскаржуваних судових рішень, які не засвідчені належним чином, як це передбачено Інструкцією з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року № 814 (у редакції наказу від 17 жовтня 2023 року № 485), або п. 5.26 ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів».

Вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

За правилами ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху та надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.

При цьому захиснику слід мати на увазі, що недоліки касаційної скарги, пов`язані

з її змістом, можуть бути усунуті лише шляхом подання нової касаційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 31 січня 2024 року та вирок Полтавського апеляційного суду від 08 серпня 2024 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху і надати йому строк для усунення вказаних недоліків упродовж десяти днів із дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити захиснику, що у разі неусунення недоліків в установлений строк касаційну скаргу буде йому повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3