печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє вінтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна у частині користування транспортним засобом.

В обґрунтування вимог клопотання представник зазначає, що у накладенні арешту у частині заборони користування транспортним засобом відпала потреба.

У судовому засіданні представник клопотання підтримав, просив задовольнити клопотання в повному обсязі.

Прокурор направив заперечення проти задоволення клопотання, просив відмовити у задоволенні, оскільки досудове розслідування триває та з метою встановлення обставин кримінального правопорушення може виникнути необхість у проведенні низки експертиз.

Заслухавши думку представника, вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, за процесуального керівництва Київської міської прокуратури проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000231 від 14.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

У даному кримінальному провадженні, зокрема, досліджуються обставини щодо дорожньо-транспортної події за участі автомобіля TOYOTA LAND CRUISER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , внаслідок якої ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження.

Постановою слідчого від 02.04.2024 автомобіль TOYOTA LAND CRUISER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000231 від 14.03.2024.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва № 757/17605/24-к від 18 квітня 2024 року задоволено клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , про накладення арешту на зазначений транспортний засіб, з забороною відчуження, розпорядження та користування.

Як вбачається з матеріалів клопотання, зазначений транспортний засіб належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

У відповідності до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляду клопотання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна може бути скасований повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Будь-яке втручання державного органа у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" від 23.09.1982 р.). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21.02.1986 р.).

Як вбачається з матеріалів клопотання, арешт на транспортний засіб було накладено з метою забезпечення проведення судових експертиз, оскільки речовий доказ мав бути наданий експертам для огляду та проведення інших необхідних для дослідження дій.

Так, 02 квітня 2024 року старшим слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження № 0000231 від 14 березня 2024 року призначено судову інженерно-транспортну експертизу та судову транспортно-трасологічну експертизу, про що винесено відповідні постанови, які наразі вже проведені.

Посилання на можливе призначення інших чи додаткових експертиз та того, що користування транспортним засобом несе загрозу знищення слідів дорожньо-транспортної події та отриманих пошкожень та унеможливить встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення прокурором не доведено.

Суд вважає, що відсутні обставини, які б вказували, що у разі користування транспортним засобом, таке майно може бути знищене чи приховане, а тому потреба в застосуванні арешту майна в частині заборони користування транспортним засобом відпала.

Виходячи з даних, що були здобуті під час розслідування кримінального провадження, а також тієї обставини, що однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що потреба в арешті транспортного засобу у частині заборони користування відпала.

Враховуючи викладене, суд, оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 174, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє вінтересах ОСОБА_4 , про часткове скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати частково арешт автомобіля TOYOTA LAND CRUISER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 в частині заборони користування вказаним майном, накладеною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від від 18 квітня 2024 року № 757/17605/24-к в рамках кримінального провадження № 0000231 від 14 березня 2024 року.

Передати автомобіль TOYOTA LAND CRUISER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 на відповідальне зберігання власнику - ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1