г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/748/24
Номер провадження 1-кп/213/150/24
У Х В А Л А

Іменем України

21 жовтня 2024 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №14, кримінальне провадження №0000010 від 01.01.2024 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Кривий Ріг Дніпропетровській області, громадянин України, має середню освіту, тимчасово не працює, не одружений, неповнолітніх дітей не має, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,-

за участі сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення:

прокурора - ОСОБА_4 ,

сторони захисту:

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

За обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000010:

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком кожного громадянина України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно із ст.ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба у Збройних Силах України є державною службою особливого характеру, яка пов`язана із захистом Вітчизни. Одним із видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період, на яку відповідно до ст.39 вказаного Закону призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 (зі змінами, внесеними Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, №573/22 від 12.08.2022, №757/22 від 07.11.2022) в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2105-IX від 03.03.2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, оголошено загальну мобілізацію, строк проведення якої продовжено Указами Президента України № 342/2022 від 17.05.2022, № 574/2022 від 12.08.2022, № 758/2022 від 07.11.2022, № 59/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023 № 734/2023 від 06.11.2023 до 14.02.2024.

24.02.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі за текстом - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) розпочато призов на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа військовозобов`язаних та резервістів.

ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним та перебуваючи на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до довідки військово-лікарської комісії №9/3 від 12.01.2023 визнаний придатним до військової служби.

17.01.2023 перебуваючи в ІНФОРМАЦІЯ_4 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 особисто вручено мобілізаційне розпорядження (бойова повістка) для відправки до відповідного підрозділу ЗСУ на 20.01.2023

У свою чергу, військовозобов`язаний ОСОБА_3 отримавши повістку про призов на військову службу під час мобілізації, та будучі повідомленим про прийняття рішення про зарахування його у список команди до відправи у війська, всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, п.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України №2105-ІХ від 03.03.2022, п.1 додатку 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №921 від 07.12.2016, з метою ухилення від призову за мобілізацією в особливий період, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи належним чином попередженим про час прибуття, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період, не з`явився без поважних причин у визначений час, а саме: 20.01.2023, до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_5 для відбуття на проходження військової служби, ухилившись таким чином від призову за мобілізацією в особливий період.

18.01.2024 ОСОБА_3 вдруге отримав бойову повістку на прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 19.01.2024, але також продовжуючи свій умисел на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин не з`явився до збірного пункту, ухилившись таким чином від призову за мобілізацією на особливий період.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.336 КК України, за ознаками ухилення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

В судовому засіданні:

- захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про застосування ст.48 КК України і звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, оскільки на даний час відбулась зміна обстановки ОСОБА_3 добровільно мобілізувався і проходить військову службу, перестав бути суспільно небезпечним, а вчинене ним кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, вчинене вперше;

- обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію свого захисника і просив звільнити його від кримінальної відповідальності;

- прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, відповідно до частини 4 статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до статті 48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Відтак, у зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила.

Водночас особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Суспільна небезпечність особи виражається, насамперед, у вчиненні злочину, а в наступному визначається, у першу чергу, ступенем можливості вчинення нею тотожного або однорідного злочину. Висновок про таку можливість будується на основі характеристики даної особи (соціальної, психологічної, демографічної, кримінально-правової), а також оточуючої її обстановки, тобто зовнішніх стосовно даної особи умов (оточення в побуті, сім`ї, навчанні, роботі). Встановлення даної обстановки має значення для оцінки її зміни і впливу на суспільну небезпечність даної особи на час кримінального провадження.

Зміна обстановки, внаслідок якої вчинене особою діяння втратило суспільну небезпечність, означає передусім істотну зміну соціально-економічних, політичних або духовних засад життєдіяльності суспільства, яка відбувається незалежно від волі винної особи і внаслідок чого втрачається суспільна небезпечність не лише конкретного злочину, а й подібних йому діянь.

Під зміною обстановки, внаслідок якої особа перестала бути суспільно небезпечною, слід розуміти об`єктивні зміни умов життєдіяльності такої особи, які позитивно і суттєво впливають на неї і свідчать про те, що вона не вчинятиме кримінально караних діянь у майбутньому (принаймні подібних вже вчиненому).

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», для застосування ст. 48 КК необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_3 притягується до кримінальної відповідальності за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, відповідно до ст.12 КК України, обвинувачується, у вчиненні нетяжкого злочину, визнав свою вину у його вчиненні в повному обсязі, є таким, що вперше скоїв кримінальне правопорушення, 21.06.2024 призваний в ЗСУ по мобілізації до військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, суд вважає що на час розгляду кримінального провадження в суді ОСОБА_3 не є суспільно-небезпечним та може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України, а отже підстав, які б унеможливлювали закриття провадження, судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 12, 48 КК України, ст.ст. 314, 284, 286 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження №0000010 від 01.01.2024 по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України - закрити на підставі статті 48 КК України, звільнивши ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Документи: повістка про виклик 20.01.2024, повістка про виклик 12.01.2024 (т.2 а.с.23,24), оригінал розписки про отримання повістки про виклик на призов по мобілізації на 20.01.2024 (т.2 а.с.33), оригінал розписки про отримання повістки про виклик на призов по мобілізації від 18.01.2024 про явку на 19.01.2024 (т.2 а.с.36), оптичний диск «ALERUS, DVD-R», на якому зафіксовано момент вручення бойової повістки ОСОБА_3 , що мав місце 18.01.2024 о 13:00 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 (т.2 а.с.40,41) залишити в матеріалах кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження №0000010 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням в справі №213/748/24 (пр.1-кп/213/150/24).

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .