УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання т.в.о. начальника відділення СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Т.в.о. начальника відділення СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про накладення арешту на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000377 від 24.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , достовірно знаючи про військову агресію збройних сил російської федерації та введення на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2023 №2102-ІХ, згідно з яким в Україні запроваджено воєнний стан з 05:30 години 24.02.2022, строком на 30 діб, дія якого неодноразово продовжувалася, востаннє Указом Президента України від 07 серпня 2024 року № 3564-ІХ «Про продовження строку воєнного стану в Україні», тобто до 09 листопада 2024 року, в травні 2024 року більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у невстановленому місці, діючи з корисливих мотивів, вступили в злочинну змову між собою та розробивши єдиний план своїх злочинних дій за наступних обставин.

Так, 18.05.2024 приблизно о 09 год. 30 хв., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 будучи об`єднаним спільним злочинним умислом з ОСОБА_6 , спрямованим на незаконне збагачення чужим майном шляхом вимагання, діючи умисно, в умовах воєнного стану переслідуючи корисливий мотив, зателефонував на мобільний номер телефона ОСОБА_7 та повідомив, що в даний час знаходиться в його квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить останньому на праві спільної власності розміром частки 3/4. Також, ОСОБА_4 в розмові повідомив, що він є співвласником даної квартири (спільна часткова 1/8) та в примусовому тоні наказав ОСОБА_7 приїхати до місця проживання.

Того ж дня, близько 15 год. 00 хв. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 разом з своєю дружиною ОСОБА_8 , прибули до свого місця проживання, а саме до квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в якій перебував. ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . В ході розмови, діючи спільно, попередньо узгодженого злочинного плану, ОСОБА_4 пред`явив ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , незаконну вимогу щодо вчинення дій майнового характеру, а саме викупу спільної часткової власності (1/8) квартири, що перебуває у його власності, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за грошові кошти у сумі 20000 (двадцять тисяч) доларів США, що значно перевищує ринкову вартість вказаної частини квартири або продати спільну часткову власність (3/4) вказаної квартири, що належить ОСОБА_7 , за грошові кошти у сумі 20000 (двадцять тисяч) доларів США, що значно менше ринкової вартості. Вказана вимога, супроводжувалась психологічним тиском, погрозою заподіяння тілесних ушкоджень, обмеження прав, свобод потерпілих, які сприймали як реальні.

Далі, 20.05.2024 близько 16 год. 30 хв. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 прибули до квартири, яка розташована, за адресою: АДРЕСА_1 , де під час розмови з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , черговий раз пред`явили останнім незаконну вимогу щодо вчинення дій майнового характеру, а саме викупу спільної часткової власності (1/8) квартири або продажу спільної часткової власності (3/4), яка супроводжувалась психологічним тиском, погрозою заподіяння тілесних ушкоджень, обмеження прав, свобод потерпілих та близьких родичів. Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 покинули приміщення вказаної квартири.

Продовжуючи спільний злочинний умисел, 30.07.2024 близько 17 год. 14 хв., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено ОСОБА_4 та ОСОБА_6 прибули до квартири, яка розташована, за адресою: АДРЕСА_1 . де під час розмови з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , черговий раз пред`явили останнім незаконну вимогу щодо вчинення дій майнового характеру, а саме, викупу спільної часткової власності (1/8) квартири або продажу спільної часткової власності (3/4) квартири, яка супроводжувалась психологічним тиском, погрозою заподіяння тілесних ушкоджень, обмеження прав, свобод потерпілих та близьких родичів. Демонструючи реальність своїх намірів та погроз, ОСОБА_6 наніс ОСОБА_7 один удар по обличчю та один удар в область лівого плеча, спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження. Далі, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 розпочали пошкоджувати майно потерпілих, а саме меблі та електронну техніку. Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 покинули приміщення вказаної квартири.

Далі, 09.08.2024 близько 11 год. 30 хв. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 прибув до квартири, що розташована, за адресою: АДРЕСА_1 , де під час розмови з ОСОБА_8 , черговий раз пред`явив останнім незаконну вимогу щодо вчинення дій майнового характеру, а саме, викупу спільної часткової власності (1/8) квартири або продажу спільної часткової власності (3/4) квартири, яка супроводжувалась психологічним тиском, погрозою заподіяння тілесних ушкоджень, обмеження прав, свобод потерпілих та близьких родичів. Демонструючи реальність своїх намірів та погроз, ОСОБА_4 тримаючи в руках балон з речовиною подразнюючої дії та розпилив вказану речовину в квартирі в сторону ОСОБА_8 .

Оскільки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , зволікали із виконанням незаконної вимоги, 13.08.2024 близько 13 год. 30 хв. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , прибули до квартири, яка розташована, за адресою: АДРЕСА_1 , діючи спільно, за допомогою акумуляторної кутової шліфувальної машини відкрили вхідні двері вказаної квартири. Скориставшись відсутністю ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , демонструючи реальність своїх намірів та погроз пошкодили електрощит розподілу електроенергії, меблі та побутові предмети, чим обмежили її конституційні права, передбачені статтею 32 Конституції України, зокрема: право на особисте життя - що виразилось у втручанні в життя, порушення нормального звичного ритму вказаного життя, завдання стресу, психологічного тиску та переживання.

Далі, 17.08.2024 близько 15 год. 43 хв. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , прибули до квартири, яка розташована, за адресою: АДРЕСА_1 , діючи спільно, за допомогою акумуляторної кутової шліфувальної машини відкрили вхідні двері вказаної квартири. Скориставшись відсутністю ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , демонструючи реальність своїх намірів та погроз демонтували розетки в квартирі, пошкодили газову колонку, холодильник, пральну машину, електричний чайник, особисті речі, чим обмежили її конституційні права, передбачені статтею 32 Конституції України, зокрема: право на особисте життя - що виразилось у втручанні в життя, порушення нормального звичного ритму вказаного життя, завдання стресу, психологічного тиску та переживання. Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 покинули приміщення вказаної квартири.

Продовжуючи свій злочинний умисел, 20.08.2024 близько 14 год. 30 хв. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , прибули до квартири, яка розташована, за адресою: АДРЕСА_1 , діючи спільно, зайшли в приміщення вказаної квартири. Скориставшись відсутністю ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , демонструючи реальність своїх намірів та погроз пошкодили запальничкою одяг потерпілих, меблі, особисті речі, чим обмежили її конституційні права, передбачені статтею 32 Конституції України, зокрема: право на особисте життя - що виразилось у втручанні в життя, порушення нормального звичного ритму вказаного життя, завдання стресу, психологічного тиску та переживання. Далі, того ж дня, близько 14 год. 50 більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, до вказаної квартири зайшли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . У подальшому, вході розмови ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , черговий раз пред`явили потерпілим, незаконну вимогу щодо вчинення дій майнового характеру, а саме, викупу спільної часткової власності (1/8) квартири або продажу спільної часткової власності (3/4) квартири, яка супроводжувалась психологічним тиском, обмеження прав, свобод потерпілих. Демонструючи реальність своїх намірів та погроз, ОСОБА_6 наніс один удар ОСОБА_9 в область лівого плеча, після чого ОСОБА_4 тримаючи в руках балон з речовиною подразнюючої дії розпилив вказану речовину в обличчя останнього. Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 покинули приміщення вказаної квартири.

Далі, 21.08.2024 близько 16 год. 20 хв. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , прибули до квартири, яка розташована, за адресою: АДРЕСА_1 , де під час розмови з ОСОБА_8 , черговий раз пред`явили останнім незаконну вимогу щодо вчинення дій майнового характеру, а саме, викупу спільної часткової власності (1/8) квартири або продажу спільної часткової власності (3/4) квартири, яка супроводжувалась психологічним тиском, погрозою заподіяння тілесних ушкоджень, обмеження прав, свобод потерпілих та близьких родичів. Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 покинули приміщення вказаної квартири.

Продовжуючи свій злочинний умисел, 26.08.2024 близько 14 год. 20 хв. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , прибули до квартири, яка розташована, за адресою: АДРЕСА_1 , діючи спільно, зайшли в приміщення вказаної квартири. Скориставшись відсутністю ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , демонструючи реальність своїх намірів та погроз, використовуючи акумуляторний шуруповерт та шурупи, прикрутили двері кухні санвузлу та туалету до дверної коробки, позбавивши потерпілим доступ до користування вказаними приміщеннями, чим обмежили її конституційні права, передбачені статтею 32 Конституції України, зокрема: право на особисте життя - що виразилось у втручанні в життя, порушення нормального звичного ритму вказаного життя, завдання стресу, психологічного тиску та переживання. В цей час, до вказаної квартири зайшли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . У подальшому, вході розмови ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , черговий раз пред`явили потерпілим, незаконну вимогу щодо вчинення дій майнового характеру, а саме, викупу спільної часткової власності (1/8) квартири або продажу спільної часткової власності (3/4) квартири, яка супроводжувалась психологічним тиском, обмеження прав, свобод потерпілих.

На підставі здобутих доказів 27.08.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Червоне Барського району Вінницької області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у вимозі вчинення будь-яких дій майнового характеру, з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб (вимагання) за попередньою змовою групою осіб, вчиненого в умовах воєнного стану.

Санкцією ч. 4 ст. 189 КК України встановлено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

У ході здійснення досудового розслідування, отримано відомості із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, відповідно до яких підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) є власником:

? земельної ділянки з кадастровим номером: :09:001:0267 площею 0.0279 га, яка заходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

?1/8 квартири АДРЕСА_4 .

Крім того, відповідно до відомостей із Національної автоматизованої інформаційної системи Головного сервісного центру МВС України підозрюваний ОСОБА_4 є власником:

?автомобіля марки «MAZDA 3» державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_3 ;

?автомобіля марки «TOYOTA RAV4» державний номерний знак НОМЕР_4 , номер кузова: НОМЕР_5 ;

?автомобіля марки «TOYOTA CAMRY» державний номерний знак НОМЕР_6 , номер кузова: НОМЕР_7 .

З метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, перераховане майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 в силу ч. 4 ст. 189 КК України та згідно положень пунктів 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України підлягає арешту.

Враховуючи вищевикладене, слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Частиною 2 ст. 172 КПК України, визначено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ст. 172 КПК України, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності власника майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

На підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

З наданих слідчим матеріалів клопотання встановлено, що слідчим відділенням Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000377 від 24.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

27.08.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у вимозі вчинення будь-яких дій майнового характеру, з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб (вимагання) за попередньою змовою групою осіб, вчиненого в умовах воєнного стану.

Санкцією ч. 4 ст. 189 КК України встановлено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підозрюваний ОСОБА_4 є власником: земельної ділянки з кадастровим номером: :09:001:0267 площею 0.0279 га, яка заходиться за адресою: АДРЕСА_3 та 1/8 квартири АДРЕСА_4 .

Крім того, відповідно до відомостей із Національної автоматизованої інформаційної системи Головного сервісного центру МВС України підозрюваний ОСОБА_4 є власником:

?автомобіля марки «MAZDA 3» державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_3 ;

?автомобіля марки «TOYOTA RAV4» державний номерний знак НОМЕР_4 , номер кузова: НОМЕР_5 ;

?автомобіля марки «TOYOTA CAMRY» державний номерний знак НОМЕР_6 , номер кузова: НОМЕР_7 .

Таким чином, підставою накладення арешту на майно підозрюваного є забезпечення виконання покарання у вигляді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, докази, які наявні в матеріалах клопотання в їх сукупності, а також те, що слідчим доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, враховуючи, що санкцією ч. 4 ст. 189 КК України вищевказане майно може бути предметом конфіскації, як виду покарання, слідчий суддя, з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення цілей та завдань кримінального провадження, з огляду на розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання т.в.о. начальника відділення СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000377 від 24.07.2024 на майно, що перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), а саме на :

?земельну ділянку з кадастровим номером: :09:001:0267 площею 0.0279 га, яка заходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

?1/8 квартири АДРЕСА_4 ;

?автомобіль марки «MAZDA 3» державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_3 ;

?автомобіль марки «TOYOTA RAV4» державний номерний знак НОМЕР_4 , номер кузова: НОМЕР_5 ;

?автомобіль марки «TOYOTA CAMRY» державний номерний знак НОМЕР_6 , номер кузова: НОМЕР_7 .

Виконання ухвали доручити т.в.о. начальника відділення СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 .

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя