Код суду 233 Справа № 233/3961/24
Вирок
Іменем України
01 серпня 2024 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, розлученого, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -
З літа 2022 року по грудень 2023 року, більш точного часу встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , за проханням ОСОБА_6 , наглядав за домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1 .
Наприкінці грудня 2023 року, більш точного часу встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , перевіряючи територію домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , виявив 4 корпуси фугасних протипіхотних мін типу ПМН-4, 1 патрон калібру 5,45?39 мм., 1 патрон калібру 7,62?54 мм., 2 патрони калібру 7,62?51 мм., 15 патронів 12,7?108 мм. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на придбання, носіння та зберігання бойових припасів. Негайно реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що виявлені ним предмети, а саме: 4 корпуси фугасних протипіхотних мін типу ПМН-4, 1 патрон калібру 5,45?39 мм., 1 патрон калібру 7,62?54 мм., 2 патрони калібру 7,62?51 мм., 15 патронів 12,7?108 мм., є бойовими припасами, придбання, зберігання і носіння яких без відповідного дозволу є незаконним, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, підняв 4 корпуси фугасних протипіхотних мін типу ПМН-4, 1 патрон калібру 5,45?39 мм., 1 патрон калібру 7,62?54 мм., 2 патрони калібру 7,62?51 мм., 15 патронів 12,7?108 мм., щоб перенести за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим здійснив незаконне, умисне придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу. Після чого придбані при вищевказаних обставинах бойові припаси переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим здійснив незаконне, умисне носіння бойових припасів, без передбаченого законом дозволу та поклав на полицю у господарській споруді, яка розташована на території домоволодіння за вищевказаною адресою, де став незаконно, умисно зберігати бойові припаси без передбаченого законом дозволу.
Крім того, восени 2023 року, в денний час доби, більш точної дати та часу встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , знаходився на ділянці місцевості, розташованій біля АДРЕСА_2 за координатами GPS 48.5566387 37.6858819 де на землі виявив частину 40-мм. пострілу гранатомета, а саме гранату типу HEDP M430. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на придбання, носіння та зберігання вибухових речовин. Негайно реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що виявлена ним частина 40-мм. пострілу гранатомета, а саме граната типу HEDP M430, є вибуховою речовиною, зберігання і носіння якого без відповідного дозволу є незаконним, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, підняв частину 40-мм. пострілу гранатомета, а саме гранату типу HEDP M430, щоб перенести за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим здійснив незаконне, умисне придбання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу. Після чого придбану при вищевказаних обставинах вибухову речовинну поклав у кишеню спортивних штанів та переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим здійснив незаконне, умисне носіння вибухової речовини, без передбаченого законом дозволу та поклав на полицю в господарській споруді, яка розташована на території домоволодіння за вищевказаною адресою, де став незаконно, умисно зберігати вибухову речовину без передбаченого законом дозволу.
07 червня 2024 року у період часу з 01 годин 56 хвилин до 02 години 31 хвилин, під час проведення в установленому законом порядку огляду місця події, а саме господарської споруди, яка розташована на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_4 , працівниками поліції на підлозі виявлено та вилучено:
-частину 40-мм. пострілу гранатомета, а саме гранату типу HEDP M430, який споряджено вибуховою речовиною. Конструктивно передбачено спорядження даних гранат вибуховою речовиною групи бризантних. Частина 40-мм пострілу гранатомета до категорії бойових припасів не відноситься, є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого в металевій оболонці);
-4 корпуси фугасної протипіхотної міни типу ПМН-4, які споряджено вибуховою речовиною. Конструктивно передбачено спорядження корпусів фугасних протипіхотних мін типу ПМН-4, вибуховою речовиною групи бризантних (тротилом або ТГ-40) масою 50 грам. Протипіхотні міни типу ПМН-4 відносяться до категорії бойових припасів.
-1 патрон є бойовим припасом, 5,45х39 мм військовим проміжним патроном зразка 1974 року, з кулею зі сталевим осердям. Наданий на дослідження патрон виготовлений промисловим способом та до стрільби придатний.
-1 патрон, є бойовим припасом - 7,62х54 мм військовим гвинтівковим патроном зразка 1908 року. Патрон виготовлений промисловим способом та до стрільби придатний.
-два патрони, є бойовими припасами - військовими патронами калібру 7,62х51 NATO (.308 Win). Патрони виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби.
-15 патронів, є боєприпасами крупнокаліберними патронами - 12,7х108 мм зразка 1928 року. Патрони виготовлені промисловим способом.
Тим самим, ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразилися в незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, порушив вимоги «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС № 622 від 21.08.1998 (зі змінами), а також вимоги Постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 за № 2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», відповідно до положень якої (додаток №1) вказані вище бойові припаси та вибухові речовини відносяться до видів майна, що не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, та не є предметами, щодо яких може бути надано дозвіл МВС України, а тому доступ до цих предметів сторонніх осіб є значною загрозою інтересам держави та безпеки громадян.
Між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 11 липня 2024 року укладена угода про визнання винуватості.
Відповідно п. 2 угоди ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, щиро розкаявся.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. На підставі ч. 2 ст. 75 КК України узгоджено звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю. Зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України в повному обсязі, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно в присутності захисника та призначити узгоджене покарання.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, після роз`яснення сторонам наслідків укладення угоди, які передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України та виконання вимоги п. п. 6, 7 вказаної статті, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Відповідно до ч. 1 ст. 263 КК України носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке згідно з ч. 5 ст.12 КК України є тяжким злочином, а тому відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника може бути укладено угоду про визнання винуватості.
Після виконання вимог ст. 474 КПК України, перевіривши угоду на її відповідність нормам КПК, КК України та інших законів, суд встановив, що угода відповідає вимогам закону та не суперечить нічим інтересам, сторони правильно розуміють наслідки укладеної угоди.
Відповідно до п. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Таким чином, судом встановлено, що укладена між прокурором та підозрюваним, за участю захисника, 11 липня 2024 року угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 Кримінального Кодексу України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, угода укладена добровільно та не є наслідком застосування насильства, примусу або погроз. Сторони кримінального провадження розуміють наслідки затвердження даної угоди, щодо обмежень в частині оскарження вироку. Обвинувачений свою провину визнає повністю, зазначив, що може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, отже суд дійшов висновку, що укладену угоду про визнання винуватості від 11 липня 2024 року слід затвердити та призначити обвинуваченому покарання передбачене угодою.
Так, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, за місцем проживання характеризується посередньо, розлучений, не працює. Судом враховано, що ОСОБА_4 , критично ставиться до скоєного, має постійне місце проживання.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.
Крім того, беручи до уваги вищенаведені обставини і особу винного, доцільно застосувати до обвинуваченого ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання. При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим за участю захисника відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Витрати, пов`язані з проведенням вибухо-технічної експертизи № КСЕ-19/105-24/4182 від 21 червня 2024 року та судової експертизи зброї № СЕ-19/113-24/3341-БЛ від 14 червня 2024 року на підставі ст. 118 КПК України включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ст. 118, 124, 373, 374, 394, 424, 468, 469, 472-476 КПК України, суд
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11 липня 2024 року між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін.
- спец-пакет № 5802020 в якому знаходиться 1 патрон калібру 5,45х39 мм, 1 патрон калібру 7,62х54 мм, 2 патрона калібру 7,62х51 NATO, 15 патронів калібру 12,7х108 мм та первинне пакування переданий до камери зберігання речових доказів ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції про тримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 155 від 21 червня 2024 року, номер книги обліку речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження 1154/2, порядковий номер 155 передати на потреби ЗСУ;
- пакет, горловина якого перев`язана ниткою, вільні кінці якої скріплено паперовими бирками на поверхні яких є пояснювальні написи, в якому знаходяться уламки 40-мм пострілу гранатомета типу HEDP M430 та пакет горловина якого перев`язана ниткою, вільні кінці якої скріплено паперовими бирками на поверхні яких є пояснювальні написи, в якому знаходиться уламки 4-х корпусів фугасної протипіхотної міни типу ПМН-4 передані до камери зберігання речових доказів ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції про тримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 115 від 25 червня 2024 року, номер книги обліку речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження 403, порядковий номер 115 - знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: