У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

«23» вересня 2024 р. м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Солом`янського районного суду м. Києва, клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором першого відділу Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002208, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.07.2024 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зоря. Володарського р-ну, Донецької обл., з вищою освітою, неодруженого, військовослужбовця Окремої Президентської бригади ім. Гетьмана Богдана Хмельницького (військова частина НОМЕР_1 ), українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п. п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2024 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором першого відділу Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оброни Центрального регіону регіону ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002208, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.07.2024 року, відносно ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002208 від 25.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п. п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п. п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України. Процесуальне керівництво у вказаних кримінальних провадженнях здійснюється групою прокурорів Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону. Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений час та місці у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне позбавлення волі та викрадення людини, а саме громадянина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне позбавлення волі та викрадення людини, за попередньою домовленістю ОСОБА_7 , спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , 24.07.2024 приблизно о 22 год 30 хв. на автомобілі марки «Volkswagen Т-4» д.н.з. НОМЕР_2 іноземної реєстрації прибули до будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де в орендованій квартирі, проживав раніше не знайомий ОСОБА_10 Розподіливши ролі кожного, дотримуючись заздалегідь обумовленого плану, перебуваючи поруч із під`їздом будинку де проживає ОСОБА_11 очікували останнього. Приблизно о 23 год. 16 хв. того ж дня, ОСОБА_11 під`їхав до будинку за місцем свого проживання. Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на незаконне позбавлення волі та викрадення людини, ОСОБА_7 , діючи за попередньою домовленістю, відповідно до заздалегідь визначеної ролі, спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , підійшли до ОСОБА_11 , і одразу почали наносити удари по різним частинам тіла останнього, при цьому не надаючи можливості покинути вказане місце та перешкоджаючи вільному пересуванню, проти його волі та здійснюючи таким чином незаконне позбавлення волі, що спричинило тяжкі наслідки. У подальшому, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу спрямованого на викрадення людини за попередньою змовою та незаконне позбавлення волі, ОСОБА_7 , спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , застосовуючи фізичну силу, заламавши руки ОСОБА_9, протиправно перешкоджаючи вільному пересуванню, проти його волі, посадили останнього в автомобіль марки «Volkswagen Т-4» д.н.з. НОМЕР_2 іноземної реєстрації, в такий спосіб не надаючи можливості вільно покинути зазначений автомобіль та здійснюючи таким чином викрадення людини. За допомогою автомобіля марки «Volkswagen Т-4» д.н.з. НОМЕР_2 іноземної реєстрації, діючи за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перевезли ОСОБА_10 до АДРЕСА_4 , де у побутовому приміщенні розташованому за адресою: АДРЕСА_4 незаконно позбавивши волі почали утримувати останнього, що спричинило тяжкі наслідки. Крім того, 25.07.2024 у період часу з 03 год. 00 хв. до 04 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючих за попередньою змовою групою осіб, виник злочинний умисел на протиправне заподіяння смерті викраденої людини з корисливих мотивів. Реалізуючи спільний злочинний умисел, за попередньою змовою групою осіб, відповідно до єдиного злочинного плану, спрямованого на вчинення умисного вбивства викраденої людини, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_7 , спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , незаконно позбавивши волі ОСОБА_11 , протиправно перешкоджаючи вільному пересуванню останнього, проти його волі, з метою заволодінням грошових коштів останнього у сумі 4 біткоінів, еквівалентних 123 000 доларам США та 32 000 євро, які перебували у криптовалюті в електронному гаманці ОСОБА_10, одночасно почали наносити руками, ногами та невстановленими предметами удари по різних частинах тіла останнього. Після чого, з метою завершення свого злочинного умислу, спрямованого на протиправне заподіяння смерті викраденої людини, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_7 здійснив стиснення органів шиї невстановленим предметом, після чого внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 , а також ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_12 були спричинені тілесні ушкодження від яких настала смерть останнього на місці вчинення кримінального правопорушення. В подальшому, з метою приховання трупа ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 помістили труп останнього у спальний мішок та перевезли до лісосмуги, де на ділянці місцевості із географічними координатами 50°34`01.6``N 29°59`57.8E, закопали труп у землю, та покинули місце події. Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переслідуючи корисливі мотиви, при невстановлених слідством обставинах, вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спрямовану на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, в умовах воєнного стану. Так, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , домовились незаконно позбавити волі ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 із застосуванням, насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, та подальшого заволодіння майном останнього. При цьому ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , розподілили ролі кожного, та заздалегідь підшукали жертву. Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану Реалізуючи спільний злочинний умисел, за попередньою змовою групою осіб, відповідно до єдиного злочинного плану, спрямованого на заволодіння чужим майном поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 25.07.2024 у період часу з 03 год. 00 хв. до 04 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_7 , спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , незаконно позбавивши волі ОСОБА_11 , одночасно почали наносити руками, ногами та невстановленими предметами удари по різних частинах тіла останнього, тим самим застосувавши до потерпілого насильство, небезпечне для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, змусили останнього передати грошові кошти у сумі 4 біткоінів, еквівалентних 123 000 доларам США та 32 000 євро, які перебували у криптовалюті на електронному гаманці ОСОБА_10. Внаслідок протиправних умисних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , заволоділи грошовими коштами потерпілого ОСОБА_11 в сумі 4 біткоінів, еквівалентних 123 000 доларам США та 32 000 євро, та в подальшому розпорядились вказаним майном на власний розсуд. У вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Зоря. Володарського р-ну, Донецької обл., з вищою освітою, неодружений, військовослужбовець ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ), українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимий. У зазначеному кримінальному провадженні 25.07.2024 ОСОБА_4 затримано, в порядку ст. 208 КПК України, а 26.07.2024 було повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п. п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України. 27.07.2024 відповідно до ухвали Солом`янського районного суду м. Києва стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.09.2024. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п. п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 25.07.2024, відповідно до якого ОСОБА_13 повідомив про кримінальне правопорушення вчинене відносно ОСОБА_14 ; протоколом огляду місця події від 25.07.2024, проведеного за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого оглянуто ділянку місцевості де було викрадено ОСОБА_14 ; протоколом огляду відеозапису від 25.07.2024, в ході якого оглянуто відеозапис безпосереднього вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 25.07.2024, який повідомив про обставини викрадення ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 25.07.2024, який повідомив про обставини викрадення ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 25.07.2024, яка повідомила про обставини викрадення ОСОБА_14 ;протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_4 від 25.07.2024, в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 25.07.2024, який повідомив про обставини викрадення та вбивства ОСОБА_14 ; протоколом огляду місця події від 25.07.2024, проведеного неподалік будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , в ході якого оглянуто ділянку місцевості де було вичявлено труп ОСОБА_14 ; протоколом огляду місця події від 25.07.2024, проведеного у с. Клавідієво-Тарасово, в розташуванні військової частини НОМЕР_1 , в ході якого оглянуто місце де утримувався ОСОБА_12 ; протоколом обшуку від 25.07.2024, проведеного в автомобілі марки «Фольксваген Т-4» у АДРЕСА_4 , в ході якого оглянуто автомобіль на якому перевозили ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 26.07.2024, який повідомив про обставини розбійного нападу відносно ОСОБА_14 ; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності. Крім того слідчими СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві по відповідному кримінальному провадженню назначено наступні експертизи, а саме: Постановою від 08.08.2024 було призначено судово-балістичну експертизу по вилученим під час обшуку предметів схожих на набої, яка перебуває на виконанні Київського НДЕКЦ МВС України. Також, постановою від 08.08.2024 було призначено судово-вибухотехнічну експертизу по вилученим під час обшуку предметів схожих страйкбольні гранати, яка перебуває на виконанні Київського НДЕКЦ МВС України. Також, постановами від 08.08.2024 та 15.08.2024 було призначено ряд молекулярно-генетичних експертиз, які перебувають на виконанні Київського НДЕКЦ МВС України. Також, було призначено ряд судово-медичних (ДНК) експертиз від 15.08.2024, які перебувають на виконанні Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. Також, необхідно виконати інші слідчі та процесуальні дії, направлені на завершення досудового розслідування, зокрема скласти та вручити підозрюваному, у разі необхідності, за результатами експертиз та з їх урахуванням, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри в частині уточнення обставин кримінального правопорушення, здійснити відкриття матеріалів в кримінальному провадженні відповідно до ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вручити акт та реєстр матеріалів досудового розслідування стороні захисту. Враховуючи складність кримінального провадження, 18.09.2024 керівником спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 26.10.2024. Звертаючись з клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою органом досудового розслідування враховано, що повідомлена ОСОБА_4 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, також їх тяжкість, не є самостійною підставою утримання особи під вартою, проте викладені у підозрі відомості у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, суворість передбаченого покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_4 , у разі доведення його провини в суді, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. На теперішній час виникла об`єктивна необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам вчинення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194, 199 КПК України, є наявність обґрунтованих підозр у вчиненні кримінальних правопорушень, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, п. п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави звернутися з клопотанням до слідчого судді про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може спробувати здійснити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Аналізуючи ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК Україні в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови). Так, ризиком того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він зник із місця вчинення злочину, та заховавши труп ОСОБА_14 намагався уникнути кримінальної відповідальності. Крім цього, у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який діє і досі. Частина території України є тимчасово окупованою. Україна розірвала дипломатичні відносини з російською федерацією. Вказана обставина впливає на можливість контролю безперешкодного пропуску осіб через кордон із країною агресором, з якою можливість обміну інформацією в порядку міжнародного співробітництва унеможливлена. Також, в ході досудового розслідування даного кримінального провадження продовжується проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на всебічне та повне встановлення обставин кримінальних правопорушень, а також вживаються розшукові заходи, які націлені на встановлення та вилучення всіх знарядь злочину (предмет, який використовувався під час умисного вбивства ОСОБА_14 ) та інших речових доказів, які можуть містити на собі відомості, які у свою чергу можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження, а тому перебуваючи на волі ОСОБА_4 зможе вчинити дії щодо їх знищення, спотворення або приховування, що є ризиком, який передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім цього, перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані останньому кримінальні правопорушення, може здійснити дії, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, з метою зміни показань або безпідставної відмови від них, може незаконно впливати на свідків, та експерта, знаючи їх анкетні дані та адреси роботи і проживання, шляхом тиску, підбурювання, вмовляння, залякування чи підкупу, що буде перешкоджанням здійсненню об`єктивного досудового розслідування, як цього вимагають норми кримінально процесуального законодавства України. При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного КПК України (частина 4 статті 95 КПК України). В свою чергу, ч. 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України. Щодо ризику впливу на експертів у провадженні, орган досудового розслідування виходить з того, що висновки судових експертиз, які є одним із ключових доказів, можуть бути знівельовані або ж знецінені у разі впливу на експерта у кримінальному провадженні задля винесення недостовірного висновку або ж та надання заздалегідь узгоджених свідчень на користь певних осіб. При цьому, органом досудового розслідування зазначено відомості відносно експертиз, які перебувають на виконання у зазначеному кримінальному провадженні, у тому числі тих, проведення яких є обов`язковим. Ризиком того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, є те, що, перебуваючи на волі, останній може вчинити інший корисливий злочин для забезпечення своїх майнових потреб та швидкого збагачення. Вказані ризики є реальними, стійкими, триваючими та виправдовують даний запобіжний захід. Заявлені ризики на даний час виключають можливість застосування менш суворого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 , так як не зможуть забезпечити належний рівень гарантії доброчесності поведінки останнього. Крім того, під час вирішення питання про наявність та дійсне існування ризиків у даному кримінальному провадженні на теперішній час, необхідно наголосити на тому, що саме поняття, яке покладається в основу обґрунтування ризику, передбаченого кримінальним процесуальним законодавством України, у даному випадку слід вважати дію, яка може бути вчинена з високим ступенем ймовірності. Також, вказане поняття знайшло своє відображення в практиці Європейського суду з прав людини в частині розкриття його змісту, а саме ризики - це вірогідність настання в майбутньому відповідних фактичних обставин. Отже, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності того, що підозрюваний вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати проведенню всебічного та об`єктивного досудового розслідування у встановлені КПК України строки або ж створять загрозу інтересам суспільства. Крім цього, ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності. Враховуючи вищевикладене та аналізуючи зібрані в сукупності докази, можливо прийти до висновку, що менш суворі запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, взяття на поруки, застави чи домашнього арешту не є та не будуть достатніми для запобігання вищевказаним ризикам, оскільки лише перебування ОСОБА_4 під вартою зможе забезпечити запобіганню: можливості переховуватися від органу досудового розслідування та суду; знищенню, схову або спотворенню будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого та свідків; вчинити інше кримінальне провадження, а також не зможуть забезпечити виконанню покладених на підозрюваного обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою. Також слід врахувати та звернути увагу на особу ОСОБА_4 , який не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, його вік, майновий стан, обставини кримінальних правопорушень у вчиненні яких він підозрюється, характер вчинення яких свідчить про зневажливе ставлення до норм моралі, до норм закону, а також до цінності людського життя, її недоторканості, а саме вчинення особливо тяжких злочинів, який має надзвичайно високий ступінь зумовлений тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а і для суспільства в цілому. Наявність у кримінальному провадженні реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, а також те, що кримінальне правопорушення вчинене проти життя особи, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїми рішеннями повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. З врахуванням чого, просив продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 26.10.2024 року та не визначати розмір застави, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства відносно потерпілого.

20 вересня 2024 року (на підставі протоколу автоматизованого визначення слідчого судді) клопотання та додані до нього документи були передані слідчому судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .

В судове засідання прокурор з`явився, клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002208, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.07.2024 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п. п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, підтримав, просив його задовольнити. Зазначив, що ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, які зазначались при обранні запобіжного заходу підозрюваному, на цей час не зменшились, інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладені на нього процесуальні обов`язки.

Захисник в судове засідання з`явилася проти задоволення клопотання слідчого заперечувала. Надала слідчому судді заяву про бажання взяти особу на поруки в якій просила обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистої поруки правозахисниці, адвоката, громадського діяча, екс - члена української делегації в Трьохсторонній контактній групі (Мінські переговори), члена ради ВПО при КМД ОСОБА_5 , з положеннями ст. 180 КПК України ознайомлена, наслідки розуміє. Також вказала, що у повідомленні про підозру відсутні посилання на докази вчинення її підзахисним кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 3, 6, 12 ст. 115 КК України та ч. 4 ст. 187 КК України. Подія заподіяння смерті людині на території військової частини дійсно мала місце, однак ОСОБА_4 до неї не має відношення, він просто був за кермом авто коли цю людину привезли до військової частини. Також вказала, що ризики, передбачені у ст. 177 КПК України відсутні, оскільки в клопотанні про продовження строків досудового розслідування стороною обвинувачення було зазначено, що у кримінальному провадженні залишилось отримати висновки 5 експертиз та повідомити підозрюваному про зміну підозри, всі обшуки вже проведені, серед свідків відсутні такі, щоб свідчили проти нього, тож, йому не має сенсу на них впливати; впливати на експертів він в принципі не може, оскільки навіть не потрапить у відповідну експертну установу та не обізнаний хто є експертом. Також зазначила, що ризик переховуватись від слідства та суду має бути доведеним. При цьому, ОСОБА_4 є не судимим, намагається довести свою невинуватість, позитивно характеризується, є учасником бойових дій, його рідні є ВПО, в залі присутній його батько та дівчина, тож він має міцні соціальні зв`язки, на підтвердження чого надала слідчому судді копії документів, а саме: характеристику, посвідчення УБД, нагороди та подяки. Захисник зазначила, що на її думку до ОСОБА_4 може бути застосовано альтернативний запобіжний захід. Заявила клопотання про допит свідка, який прибув до судового засідання, командира ОСОБА_4 - ОСОБА_19 .

Вислухавши учасників кримінального провадження, допитавши свідка ОСОБА_19 , дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею було встановлено наступне.

Свідок ОСОБА_19 - заступник командира 1 механізованого батальону військової частини НОМЕР_1 , який є безпосереднім командиром ОСОБА_4 , був допитаний в судовому засіданні. Повідомив, що коли йому повідомили про подію, що сталася він не повірив. Щодо підозрюваного зазначив, що він завжди чітко знав свою роботу, були важкі бої, він витягував завжди складні ситуації, проводив підготовку бійців за п`ять днів, у листопаді 2023 року пішов старшим групи, не здав позиції та вивів групу живими. Вказав, що таких бійців не вистачає на фронті і він має бути там. Зазначив, що в жовтні він їде на фронт, шукає зараз солдат у військоматах, тож ОСОБА_4 має бути на фронті. Крім того, вказав, що розуміє, що підозрюваний порушив закон, але якщо йому буде змінено запобіжний захід на більш м`який він буде виконувати обов`язки, зможе виходити на зв`язок.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0002208, 25.07.2024 року до ЄРДР внесено кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 146 КК України; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 24.07.2024 року приблизно о 23:15 за адресою: АДРЕСА_3 , невстановлені досудовим розслідуванням особи використовуючи автомобіль Фольксваген т4 камуфляжного кольору з білим хрестом на капоті під`їхали за вищевказаною адресою підійшовши до громадянина ОСОБА_14 силою затягнули останнього до авто і попрямували в невідомому напрямку; повідомлено про підозру: ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; 25.07.2024 року - кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за п. п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: у період часу з 24.07.2024 року по 25.07.2024 року у невстановлений досудовим час за адресою: Бучанський район с. Клавдія Тарасова у лісовій зоні гр. ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів вчинили умисне вбивство ОСОБА_14 , якого попередньо викрали; повідомлено про підозру: ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; 26.07.2024 року - кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 187 КК України; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: в ході досудового розслідування встановлено, що 24.07.2024 року приблизно о 23:15 за адресою: АДРЕСА_3 , гр. ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, здійснили напад з метою заволодіння майном ОСОБА_9, в особливо великих розмірах, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я останнього; повідомлено про підозру: ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; 26.07.2024 року - кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 396 КК України (а.с. 10 - 13).

Відповідно до Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 26 липня 2024 року, ОСОБА_4 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме: в незаконному позбавленні волі та викраденні людини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України; в умисному вбивстві викраденої людини, з корисливих мотивів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого п. п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а також у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України (а.с. 122 - 127).

Згідно до Протоколу допиту свідка ОСОБА_17 від 25 липня 2024 року, 25 липня 2024 року близько 3:00 год. його розбудив ОСОБА_21 і покликав до приміщення кухні. Коли він йшов туди він зустрівся з ОСОБА_22 , який виходив з нього. Коли він йшов до приміщення кухні, ОСОБА_23 сказав йому чекати його в коридорі, який веде до кухні, а сам пішов до самого приміщення кухні. Перебуваючи в коридорі, він почув голос ОСОБА_23 , який говорив комусь щоб той не хвилювався, що все буде добре, щоб він не робив дурниць і ніхто його не буде бити. Додає, що ОСОБА_23 говорив спокійно. В приміщенні коридору він перебував на протязі 10-15 хвилин. За той час, що він перебував в коридорі він чув як ОСОБА_23 заспокоював когось, але хто там перебував, йому на той час відомо не було. Потім він почув як до ОСОБА_23 відповідав чоловік, який розмовляв російською мовою та англійською. Після чого до приміщення коридору зайшов ОСОБА_24 і сказав, щоб він йшов. Після чого він пішов до своєї кімнати, по дорозі зайшов до кімнати ОСОБА_25 , з ОСОБА_26 розмовляв суто з робочих питань, помітив, що останній був стурбований, в ході розмови запитав, що відбувається на кухні, але відповіді від нього не отримав та пішов відпочивати до своєї кімнати. Орієнтовно через 30 хвилин його розбудив ОСОБА_27 і покликав на кухню. Прийшовши на кухню він на підвищених тонах в голосі сказав йому стояти в дверях, які ведуть з коридору до кімнати, де перебував раніше йому не знайомий чоловік. Перебуваючи в дверному пройомі кімнати, де знаходився не знайомий йому чоловік, в цей момент ОСОБА_28 та ОСОБА_29 вийшли з кімнати і пішли на вулицю, а він залишився з чоловіком. Він його побачив в наступному положенні: сидячи на стільці, ліва нога була прив`язана скетчем до ніжки стільця, руки були зв`язані скетчем, знаходилися попереду, очі закриті чи то шматком паперу, чи ганчірки, а також поверх зав`язані скетчем. Він запитав його, чи все добре та чи потрібна допомога. Нащо він відповів англійською мовою « ОСОБА_30 », попросив води. Він йому дав попити, більше він нічого не говорив. Додав, що в кімнаті, де перебував чоловік, було дуже погане освітлення, тому його обличчя він не розгледів, він не бачив чи були на його тілі видимі тілесні ушкодження та кров. В кімнаті пробув 10-15 хв., потім до кімнати зайшли ОСОБА_28 і ОСОБА_29, після чого ОСОБА_28 йому сказав щоб він пішов. Він помітив, що ОСОБА_23 був знервований. Після чого він пішов знову до своєї кімнати відпочивати. Коли повертався до свої кімнати проходячи через кімнату ОСОБА_4 побачив, що він спить (а.с. 49 - 54).

Також, на підтвердження обставин, викладених у клопотанні, слідчим було надано слідчому судді рапорт від 25 липня 2024 ркоу (а.с. 18 -21), протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 25 липня 2024 року (а.с. 22 - 23), Протокол огляду місця події від 15 липня 2024 року (а.с. 24 -28), Протокол огляду відеозапису від 25 липня 2024 року (а.с. 29 - 36), Протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 25 липня 2024 року (а.с. 37 - 40), Протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 25 липня 2024 року (а.с. 41 - 44), Протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 25 липня 2024 ркоу (а.с. 45 - 48), Протокол допиту свідка ОСОБА_18 від 26 липня 2024 року (а.с. 57 - 61), Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 25 липня 2024 року (а.с. 66 - 69), Протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 25 липня 2024 року (а.с. 70 - 71), Протокол огляду місця події від 25 липня 2024 року (а.с. 78 - 82), Протокол огляду місця події від 25 липня 2024 року (а.с. 83 - 86), Протокол обшуку від 25 липня 2024 року (а.с. 87 - 94), Протокол обшуку від 25 липня 2024 року (а.с. 95 - 105), Протокол обшуку від 27 липня 2024 року (а.с. 106 - 115), Протокол проведення слідчого експерименту від 03 серпня 2024 року (а.с. 116 - 121), листи Солом`янського управління поліції ГУНП в м. Києві на адресу Київського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України (Вих. № від 08 серпня 2024 року, № 08 серпня 2024 року, № від 08 серпня 2024 року, № від 16 серпня 2024 року, № від 16 серпня 2024 року, № від 16 серпня 2024 року, № від 16 серпня 2024 року, № від 016серпня 2024 року, № від 16 серпня 2024 року, № від 16 серпня 2024 року, №1 від 20 серпня 2024 року, № від 20 серпня 2024 року, № від 20 серпня 2024 року, №1 від 08 серпня 2024 року, № від 22 серпня 2024 року) (а.с. 128 - 136), Ухвала слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27 липня 2024 року (а.с. 143 - 146), Постанову про продовження строку досудового розслідування від 18 вересня 2024 року (а.с. 147 - 152).

Крім того, в судовому засіданні досліджено документи, надані захисником, а саме: Посвідчення учасника бойових дій від 11 червня 2024 року, Довідку про реєстрацію місця проживання ОСОБА_4 , Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб НОМЕР_4 від 03 серпня 2022 року, НОМЕР_5 від 03 серпня 2022 року, щодо ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , які відповідно до Свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 від 09 жовтня 2008 року, є його батьками, медичні документи, службову характеристику, надану головному сержанту ОСОБА_4 , надана командиром ІНФОРМАЦІЯ_6, грамоти та нагороди ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою. У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Згідно зі ст. 184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, і повинно містити: 1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; 5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; 7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу. Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання. До клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Застосування запобіжного заходу до кожної особи потребує внесення окремого клопотання.

Статтею 197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості;2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У частині 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

За правилами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 193 КПК України, будь-які твердження чи заяви підозрюваного, обвинуваченого, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Відповідно до ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Слідчим суддею було встановлено, що клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором першого відділу Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оброни Центрального регіону ОСОБА_3 , оформлене відповідно до вимог ст. 199 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розпис підозрюваного та його захисника щодо вручення їм копії клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також копій матеріалів, якими обґрунтовується необхідність продовження запобіжного заходу. Таким чином, слідчим виконані вимоги ст. 199 КПК України.

25 липня 2024 року ОСОБА_4 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину.

26 липня 2024 року у порядку, передбаченому статтями 276-278 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146 КК України; п.п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 4 ст. 187 КК України.

27 липня 2024 року, Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва обрано відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 26 вересня 2024 року включно, взято ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 під варту негайно в залі суду та поміщено до ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Також, слідчим суддею було встановлено, що 25.07.2024 року до ЄРДР внесено кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 146 КК України; п.п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, 26.07.2024 року - кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 396 КК України; кримінальне провадження №0002208.

В судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146 КК України; п.п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 4 ст. 187 КК України, що підтверджується матеріалами, доданими до клопотання, які були досліджені слідчим суддею в судовому засіданні.

При цьому слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак відповідно до вимог ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При вирішенні питання щодо можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, відповідно до заяви поданої захисником заяви про бажання взяти особу на поруки слідчий суддя зважає на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Таким чином, особиста порука належить до запобіжних заходів, які поєднані із психологічним впливом на поведінку обвинуваченого, що ґрунтується на моральній відповідальності цієї особи перед тими особами, які за нього поручилися.

Крім того, однією з умов обрання такого запобіжного заходу є впевненість суду в тому, що поручитель дійсно може впливати на поведінку обвинуваченого та забезпечити його доставлення до суду на першу про те вимогу. При цьому важливою передумовою ефективної дії запобіжного заходу у вигляді особистої поруки є почуття довіри і поваги обвинуваченого до поручителя. Такі взаємовідносини гарантують, з одного боку, прагнення самої особи до дотримання цього запобіжного заходу, а з другого - забезпечують можливість реального впливу поручителів на її поведінку.

Аналізуючи зазначені вимоги чинного кримінального процесуального законодавства та дослідженні у ході судового розгляду докази, документи та пояснення, надані особою, яка виявила бажання бути поручителем підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку до висновку, що вказана особа дійсно заслуговує на особливу довіру, оскільки позитивно характеризується та користується авторитетом.

Разом з тим, їх взаємовідносини з підозрюваним ОСОБА_4 , з яким вони перебувають, як зазначила захисник, в товариських стосунках (знають один одного протягом тривалого часу, мають багато спільних знайомих), воєнний стан на території України та фактичне потенційне місце перебування підозрюваного у випадку застосування запобіжного заходу у вигляді поруки в зоні здійснення бойових дій, тобто поза межами можливого будь - якого контролю захисниці (яка фактично знаходиться у м. Києві), не гарантує реальний вплив на поведінку підозрюваного, значно ускладнить його контроль за повним та своєчасним виконанням підозрюваним своїх процесуальних обов`язків і, як наслідок, не виключає наявних ризиків, зокрема ризику продовження чи повторення протиправної поведінки ОСОБА_4 , незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, знищення, приховування та / або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для кримінального провадження.

Враховуючи викладене, а також підвищену суспільну небезпеку злочинів, у яких підозрюється ОСОБА_4 , наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не дають підстав для висновку, що вказаний запобіжний захід - особиста порука, здатний гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, у зв`язку з чим, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення заяви захисника ОСОБА_5 про взяття підозрюваного ОСОБА_4 на поруки.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для задоволення клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу підозрюваному відсутні.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до ст. 199 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про можливе вчинення підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованого злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, репутацію підозрюваного, майновий стан, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Крім того, слідчий суддя враховує наявність об`єктивних обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, зокрема, необхідність отримання результатів призначених у кримінальному провадженні експертиз.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у скоєні злочинів проти життя та здоров`я особи, проти волі, честі та гідності особи та проти власності, які згідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів.

Вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпека злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 конкретні обставини справи, на думку слідчого судді, дають підстави для висновку, що існують з боку підозрюваного ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати чи спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінал нього провадження.

При цьому наявність даних про особу підозрюваного, на що посилається сторона захисту, як на одну з підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання пі вартою, на думку слідчого судді, не виключають наявність зазначених вище ризиків, а також ризику продовження чи повторення протиправної поведінки.

У зв`язку з чим, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не буде сприяти досягненню дієвості цього кримінального провадження.

Враховуючи обставини, перераховані у ст.199 КПК України, а також доведеність прокурором під час судового розгляду клопотання, що обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК України виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, тому клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування.

Суд також враховує при вирішенні даного питання, що не можливість перебування особи під вартою внаслідок стану здоров`я встановлюється у визначеному законом порядку, і будь-які належні докази, які б свідчили про те, що підозрюваний страждає на хвороби, які унеможливлюють перебування його під вартою, слідчому судді не надані.

При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Також ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України та враховані слідчим суддею при вирішенні даного клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України при постановлені ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27 липня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, а також те, що ОСОБА_33 обвинувачується у вчинення злочину, вчиненого із застосуванням насильства, суд вважав за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Згідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255 - 255 - 3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

З врахуванням особливостей кримінального провадження, ухвалюючи рішення про продовження строків тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 3, 176 - 178, 180, 182 - 183, 184, 194, 196 - 199, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про передачу підозрюваного ОСОБА_4 на поруки, - відмовити.

Клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором першого відділу Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002208, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.07.2024 року, відносно ОСОБА_4 , - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, строком на тридцять чотири дні до 26 жовтня 2024 року, без визначення розміру застави.

Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» .

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному та його захиснику, та направити для виконання до ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому кримінальному правопорушенні.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, а особою, яка тримається під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 27 вересня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1