Справа № 461/6477/24
Провадження № 1-кс/461/4811/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2024 року слідча суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старокостянтинів, Хмельницької області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 від 13.03.2024 за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаним клопотанням, яке обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 не пізніше 20.04.2024, реалізовуючи спільний злочинний умисел на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України, переслідуючи мету незаконного збагачення, за грошову винагороду в сумі 8 500 євро організовували перетин ОСОБА_6 державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску, надаючи настанови та проводячи інструктаж щодо поводження під час перетину державного кордону України, сприяли порадами, вказівками та наданням засобів, в чому були викриті 20.04.2024 після передачі ОСОБА_5 . ОСОБА_4 грошової винагороди в сумі 8'500 євро, з яких 500 євро були частиною незаконної винагороди ОСОБА_5 , а 8'000 євро були призначені для ОСОБА_4 , чим вчинили організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню, шляхом надання порад та засобів, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України.

Прокурор вважає, що станом на сьогодні продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому є необхідність в продовженні дії обов`язків відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Прокурор подала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання просила задовольнити.

Підозрюваний подав до суду заяву про слухання клопотання без його участі. У вирішенні питання про задоволення клопотання поклався на розсуд суду.

Слідча суддя, дослідивши подане клопотання, врахувавши думку учасників провадження, дійшов до висновку про необхідність його задоволення враховуючи наступне.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Слідча суддя встановила, що 20.04.2024 ОСОБА_4 , затримано в порядку ст. 208 КПК України та 20.04.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 22.04.2024 щодо підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151 400 грн., а 23.04.2024 у зв`язку зі внесенням розміру застави ОСОБА_4 звільнено з-під варти, обрано запобіжний захід у вигляді застави та останній зобов`язаний виконувати, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки, визначені ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 22.04.2024 в межах строку досудового розслідування, тобто до 19.06.2024 року.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13.06.2024 підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк дії обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на нього ухвалою від 22.04.2024 на два місяці, тобто до 13.08.2024.

Слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу вже було вирішено питання обґрунтованості підозри та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з якими погоджується слідчий суддя і на момент розгляду вказаного клопотання.

Метою і підставою продовження строку дії покладених на підозрюваного обов`язків є запобігання ризикам, заявленим при обранні підозрюваному попередньої міри запобіжного заходу, які не зменшилися та існують на даний час.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Заява № 42310/04) від 21.07.2011 в пункті 175 зазначив, що «термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення...».

Слідча суддя на цьому етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Тому, на підставі оцінки сукупності отриманих доказів, слідчим суддею визначено, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Крім того, слідча суддя вважає за необхідне зазначити, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Згідно зі ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Слідча суддя вважає, що прокурором в повному обсязі доведене існування ризиків, а саме:

- ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки у разі визнання винуватим, ОСОБА_4 загрожує покарання у виді покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, Підозрюваний усвідомлюючи те, що у випадку доведеності винуватості у скоєному, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін, а тому вказане саме по собі свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування як на території України, так і поза її межами, з метою уникнення покарання у разі визнання його винним у злочині, у вчиненні якого він підозрюється;

- ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.

- ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Про існування вказаного ризику свідчить те, що ОСОБА_4 може негативно впливати на хід досудового розслідування, перешкоджати проведенню слідчих дій, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані свідками, давати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.

Тому, з урахуванням обставин справи та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, враховуючи те, що заявлені ризики на даний час не зменшились, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та продовжити ОСОБА_4 строк дії обов`язків, передбачених ст. 194 КК України.

При цьому, клопотання прокурора підлягає задоволенню частково, оскільки відповідно до ч. 6 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Керуючись ст. ст. 182,183,194,199 КПК України слідча суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити на два місяці, тобто до 08 жовтня 2024 року включно, строк дії обов`язків передбачених ч. 5 ст.194 КПК України, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 22.04.2024 року, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із Хмельницької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених, згідно ухвали слідчого судді, обов`язків, до нього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід та/або накладене грошове стягнення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1