Номер провадження: 11-сс/813/1138/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 09.07.2024, якою в межах к/п № 0001003 від 07.07.2024 стосовно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кемерово, рф, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, розлучений, який має на утримані малолітню дитину - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 05.09.2024, із визначенням застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 та був застосований запобіжний захід відносно ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України у виді тримання під вартою до 05.09.2024 із утриманням у ДУ «Одеський слідчий ізолятор» із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 грн.

Обґрунтовуючи ухвалу, слідчий суддя зазначив, що органом досудового розслідування доведена обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що виправдовує застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись із оскаржуваною ухвалою, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що вона є незаконною з таких підстав:

- підозрюваний ОСОБА_6 не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування або суду, оскільки визнав вину у повному обсязі та відшкодував заподіяні збитки;

- підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, має місце проживання та міцні соціальні зв`язки, тому заявлені стороною обвинувачення ризики, передбачені п.п. 2,4 ч.1 ст. 177 КПК України не підтверджені будь-якими доказами та є за своєю суттю припущеннями.

За таких обставин, захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 09.07.2024 та постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання та застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, водночас прокурор ОСОБА_10 направила на адресу апеляційного суду клопотання, в якому просила розглядати апеляційну скаргу за її відсутності, проти її задоволення заперечувала.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі з огляду на такі обставини.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Оскільки в апеляційній скарзі не оспорюється обґрунтованість підозри, апеляційний суд не переглядає оскаржувану ухвалу в цій частині та констатує, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України на даному етапі досудового розслідування є обґрунтованою.

Що стосується наявності ризиків у вказаному провадженні, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Як вбачається із обґрунтованих висновків слідчого судді, в даному кримінальному провадженні продовжують існувати доведені прокурором та слідчим ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Існування вказаних ризиків обумовлено зокрема тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, суспільною небезпекою та корисливою спрямованістю інкримінованого злочину, тією обставиною, що підозрюваний не працевлаштований, та його обізнаністю про дані свідків.

Доводи захисника про наявність міцних соціальних зв`язків ОСОБА_6 колегія суддів приймає до уваги, однак зауважує, що вони безумовно не спростовують існування зазначених вище ризиків.

Апеляційний суд звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Окрім того, апеляційний суд також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Відтак, з огляду на викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку про те, що на даному етапі продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необхідним для досягнення потреб досудового розслідування та для забезпечення суспільного інтересу.

В той же час, апеляційний суд зауважує, що запобіжний захід у виді тримання під вартою не є для підозрюваного безальтернативним, з огляду на визначення слідчим суддею застави.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Більш того, запобіжний захід застосований до ОСОБА_6 на визначений строк, а питання доцільності застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою буд перевірена слідчим суддею через нетривалий час в порядку, передбаченому ст. 194 КПК України.

Що стосується аргументів захисника відносно того, що в/ч НОМЕР_1 має намір прийняти підозрюваного ОСОБА_6 на військову службу, апеляційний суд зауважує, що питання щодо скасування запобіжного заходу для проходження військової служби вирішується у порядку, передбаченому ст. 616 КПК України слідчим суддею за клопотанням прокурора.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що стосовно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який здатен запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 182, 183, 370, 403, 405, 407, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.07.2024, якою в межах к/п № 0001003 від 07.07.2024 відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 05.09.2024 із визначенням застави - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4