Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/1925/24
номер провадження 1-кс/695/984/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2024 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 погодженого прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000644 від 06.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чита, Інгодинського району, Читинської області, рф, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 07.11.2022 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням строком на 2 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28.10.2024 року до слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області старшим слідчим СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 подано клопотання погоджене з прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000644 від 06.05.2024 року.

Зі змісту клопотання вбачається, що згідно з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні, ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він 06.05.2024 близько 16 год. 30 хв., перебуваючи по АДРЕСА_2 , біля домоволодіння, яке перебуває у користуванні в ОСОБА_8 , поза місцем свого постійного проживання, будучи власником собаки, яка за своїми будовою, розмірами, кольором, ззовні схожа на собаку породи «Тер`єр американський стафордширський», проявивши злочинну недбалість, яка виразилась у тому, що під час супроводження вказаної собаки у місці загального користування, не передбачив суспільно-небезпечних наслідків своїх дій у вигляді спричинення шкоди здоров`ю іншій особі, хоча повинен був і міг їх передбачити, порушивши вимоги ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21.02.2006, згідно якої особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити: безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною, залишив її без нагляду, внаслідок чого вищевказана собака, здійснила напад на малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався на велосипеді по АДРЕСА_2 , під час якого здійснила укуси останнього двічі за праву руку та один раз за ліву руку, в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді: рани лівого передпліччя; рани правого передпліччя з ушкодженням м`язів та нерву передпліччя, що ускладнилось порушенням функції розгинання першого пальця правої кисті, які виникли від дії тупого твердого предмета чи предметів, не виключено від укусів собакою, відносяться: рани лівого передпліччя до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; рани правого передпліччя з ушкодженням м`язів та нерву передпліччя, що ускладнилось порушенням функції розгинання першого пальця правої кисті до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, в зв`язку з стійкою втратою загальної працездатності більше ніж на 10%.

Таким чином ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

17 жовтня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Тим самим встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

Наразі слідством встановлено ризики, передбачені ст. 177 КПК України та є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити нове кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків в цьому провадженні.

У ході досудового розслідування встановлено ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовуються наступними обставинами:

- ризик можливого переховування від органу досудового розслідування, обґрунтовується: відсутністю стійких соціальних зв`язків в місці його проживання, ОСОБА_5 офіційно не одружений та не працюючий, є раніше судимим вироком Золотоніського міськрайонного суду від 07.11.2022 за ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки, судимість згідно ст. 89 КК України не погашена, а тому у разі не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, останній усвідомлюючи те, що він підозрюється у скоєнні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до двох років, або позбавленням волі на той самий строк, матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування, суду та/або змінити місце проживання.

При цьому, за діяння вчинене підозрюваним законодавством передбачена реальна міра покарання у зв`язку з відсутністю підстав застосування ст. 75 КК України (звільнення від відбування покарання з випробуванням), тому з метою уникнути справедливого покарання останній, об`єктивно може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Невідворотність покарання за скоєний злочин вже саме по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Так, ОСОБА_5 , усвідомлюючи вчинення ним кримінального правопорушення в умовах воєнного стану, може змінити місце проживання, виїхати в іншу область, за кордон або непідконтрольну Україні територію ЛНР чи ДНР. Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року № 33977/97, п. 81 закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

- ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, обґрунтовується: підозрюваний ОСОБА_5 в разі не обрання йому запобіжного заходу, матиме змогу й надалі вчиняти інші злочини проти життя та здоров`я особи. При цьому останній раніше судимий за вчинення умисних злочинів, і вчинив нове кримінальне правопорушення під час відбування покарання за попереднє. Враховуючи наведене, застосування особистого зобов`язання є виправданим, оскільки наявний суспільний інтерес в убезпеченні суспільства в умовах воєнного стану від вчинення злочинів, який, «незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує правило поваги до особистої свободи» (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011);

- ризик незаконного впливу на свідків, потерпілого в цьому провадженні, обґрунтовується: підозрюваному ОСОБА_5 відомі місця проживання свідків, потерпілого по даному кримінальному провадженні, тому він матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на свідків, потерпілого шляхом вмовлять, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності.

Оцінюючи особу підозрюваного, з урахуванням положень ст. 178 КПК України, орган досудового розслідування приходить до висновку, що ОСОБА_5 , раніше судимий, характер та обставини вчиненого ним правопорушення характеризують його як особу, що не має достатніх моральних цінностей, схильну до вчинення кримінальних правопорушень, що слугує підставою для застосування у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Таким чином, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , визначається необхідність запобігати спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконного впливу на свідків, потерпілого в цьому провадженні.

Обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відповідає потребі швидкого досудового розслідування та подальшого судового розгляду кримінального провадження, не становить надмірного втручання у права обвинуваченого та зможе запобігти ризикам, що визначені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, вчинити новий злочину та незаконно впливати на потерпілого, свідків, враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з неможливістю запобігання цим ризикам, слідчий, за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

У судовому засіданні прокурор та слідчий подане клопотання підтримали, просили його задовольнити, вважають, що підозра є обґрунтованою, наголосили на існуванні ризиків, що дає підставу для застосування саме вказаного запобіжного заходу.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_10 не заперечували проти задоволення клопотання.

Вислухавши думку слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

17 жовтня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

У судовому засіданні встановлено, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, обгрунтовується наявними матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця події по АДРЕСА_1 від 05.05.2024; показами свідків ОСОБА_11 від 08.05.2024, ОСОБА_12 від 15.05.2024, ОСОБА_8 від 15.05.2024, ОСОБА_13 від 26.09.2024, ОСОБА_14 від 26.09.2024, ОСОБА_15 від 26.09.2024, ОСОБА_16 від 15.10.2024, ОСОБА_17 від 15.10.2024, ОСОБА_18 від 15.10.2024; показами малолітнього свідка ОСОБА_19 від 15.05.2024; показами законного представника потерпілого ОСОБА_20 від 15.05.2024; висновком експерта № 05-8-01/205 від 08.07.2024.

На даній стадії процесу слідчий суддя позбавлений можливості аналізувати матеріали кримінального провадження та добуті органом досудового розслідування докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об"єктивно зв"язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зв"язок підозрюваного ОСОБА_5 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України є обгрунтованою.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт;5) тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані стороною кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вимогами ст.179 КПК України встановлено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за кожною вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та / або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні до завершення досудового розслідування.шими матеріалами кримінального провадження.

Як вбачається з клопотання, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня ( ОСОБА_21 проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов"язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв"язками та усіма видами зв"язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Слідчий суддя приходить до висновку про доведеність існування ризику, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить вагомість доказів про вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, зокрема його вік та стан здоров"я, інші дані про особу ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до висновку про доведеність існування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи, відсутні.

Також, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність існування ризику можливості підозрюваним вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить, те що ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення умисних кримінальних правопорушень та під час відбування покарання вчинив кримінальне правопорушення, а також тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, в якому підозрюється, що з великою часткою імовірності спонукатиме його до втечі у разі не обрання запобіжного заходу.

Разом з тим, ризик незаконного впливу на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні у судовому засіданні не підтверджений та грунтується на припущеннях.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає можливим застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який буде достатнім для запобігання зазначених ризиків.

На підставі ст.ст.176,177,178, 179,193-194,196, 205, 309, 369-372, 376, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 погодженого прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000644 від 06.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування до 17.12.2024 року.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування до 17.12.2024 року:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, та суду за кожною вимогою; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та / або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні до завершення досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального правопорушення, а на час перебування справи у провадженні суду - на прокурора.

Ухвала судді оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 01 листопада 2024 року о 08 годині 00 хвилин

Слідчий суддя ОСОБА_1