Справа №592/4224/24 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1321/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне тяжке тілесне ушкодження
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.08.2024, про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 , 1990 року народження, запобіжного заходу у виді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми знаходиться кримінальне провадження за № 0000291 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Прокурор ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу - тримання під вартою на 60 днів, оскільки санкція ч. 1 ст. 121 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі, а сам обвинувачений не працює та не має джерела доходу.

08.08.2024 ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми вказане клопотання прокурора задоволено та обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, до 04.10.2024.

З таким рішенням суду не погодився захисник ОСОБА_6 та подав апеляційну скаргу в якій просив ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.08.2024, скасувати і застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід.

В обгрунтування своїх вимог захисник наголошував на тому, що відповідно до змісту рішення, судом встановлено існування передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, зокрема того, що обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків та може перешкодажати кримінальному провадженню іншим чином. Також, суд врахував те, що обвинувачений не працює, доходу не має і обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Втім, на переконання захисника, прокурор жодного з вказаних ризиків не довів. Сторона захисту цитувала практику ЄСПЛ і зауважувала, що клопотання прокурора не містить доводів на обгрунтування наявності небезпеки переховування обвинуваченого чи наявності у нього намірів і можливостей. Наголошено лише на суворості покарання, що загрожує ОСОБА_7 та можливості переховування обвинуваченого з метою уникнення цього покарання. У відповідь на це захисник стверджував, що в матеріалах справи немає доказів того, що обвинувачений змінював місце проживання, купував квитки, тощо з метою реалізації вказаного ризку, тоді як ОСОБА_7 має стійкі соціальні зв`язки. Щодо можливості впливу обвинуваченого на свідків, то тут захисник зауважив, що досудове розслідування завершено, пояснення свідків містяться у матеріалах провадження. Більше того, запобігти цьому ризику можливо і за умови встановлення обвинуваченому окремої заборони. Також, на думку захисника, прокурор не даталізує яким чином обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Тому, з урахуванням встановленого, навіть за умови існування вказаних ризиків, захисник переконаний що їх реалізації обвинуваченим можливо запобігти і шляхом обрання відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі і домашнього арешту.

Про дату, час і місце апеляційного розгляду справи учасники повідомлені. До Сумського апеляційного суду від прокурора ОСОБА_8 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 надійшли заяви про проведення апеляційного розгляду справи без їх участі.

Враховуючи викладене, зважаючи на ст. 28 КПК України, а також те, що в апеляційній скарзі питання про погіршення становища особи не йдеться, колегія суддів вважає за можливе провести розгляд справи без участі її учасників, що узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 405 КПК України.

Тому, заслухавши доповідь судді, вичивши матеріали провадження, а також обговоривши доводи апеляційної скарги захисника колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Ковпаківського районного суду м. Суми перебуває обвинувальний акт № 0000291 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

З матеріалів провадження вбачається, що ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.08.2024 обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк дії обраного відносно нього запобіжного заходу - тримання під вартою до 04.10.2024, оскільки заявлені прокурором ризики визначені ст. 177 КПК України не зменшились і продовжують існувати.

Розглядаючи клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного розгляду ухвали суду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, судом правильно встановлена наявність ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопрушення, може незаконно впливати на свідків та потерпілого і може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також слід врахувати наявність введеного в Україні воєнного стану, оскільки вказана обставина суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Тому, оскільки встановлено вказані ризики, що на даному етапі судового розгляду підтверджується матеріалами справи в своїй сукупності, суд обгрунтовано продовжив обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Таким чином, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки ці ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджується наданими судом першої інстанції матеріалами, відповідно до яких, заявлені ризики об`єктивно існують і для й запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.

Також, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, суд апеляційної інстанції виходить з того, що: - особисте зобов`язання не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, та встановлені ризики; - заяв про взяття на поруки обвинуваченого не надходило; - домашній арешт, з огляду на інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, не є дійовим запобіжним заходом щодо обвинуваченого, оскільки вказаний запобіжний захід не буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії його належної процесуальної поведінки, а також, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про міцні соціальні зв`язки за адресою, де буде проживати обвинувачений у разі обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Також в апеляційній скарзі захисник стверджував, що ризик впливу обвинуваченим на свідків безпідставний, так як в ході досудового розслідування свідки вже допитувались, однак слід зауважити, що судовий розгляд справи в суді першої інстанції триває і пояснення свідків суд сприймає ті, що надаються ними безпосередньо в ході їх допиту судом.

Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження.

Будь-яких порушень КПК України при постановленні ухвали, що оскаржується, судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 331, 404, 405, 407, 408, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.08.2024, якою обвинуваченому ОСОБА_7 , 1990 року народження, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 04.10.2024, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу, без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4