ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/316/24 Справа № 712/9601/24 Категорія: ст.200 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.08.2024, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Черкаси, українця, громадянина України, освіта вища, не одруженого, на утримані

малолітніх дітей не має, не є депутатом, учасником ліквідації наслідків аварії на

ЧАЕС, інвалідом, є учасником бойових дій, не працюючого, зареєстрованого

за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого

за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1

ст.286-1 КК України,

відмовлено у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и в :

зазначеною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 , погодженого начальником Чигиринського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 з посиланням на відсутність інших обставин, наданих на обґрунтування клопотання ніж ті, які були відомі органу досудового розслідування, на час звернення та розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчим суддею 10.08.2024.

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, просить ухвалу скасувати слідчого судді з підстав невідповідності висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує на те, що досудовим розслідуванням встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.286-1 КК України. На думку прокурора існує ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, суду з метою уникнення покарання з огляду на підозру у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, при цьому останній постійно не проживає за місцем реєстрації та перебуває на частині території України де ведуться активні бойові дії, що може ускладнити його розшук. Також прокурор вказує на ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення ОСОБА_7 з огляду на те, що останній має в користуванні інший транспортний засіб, автомобіль Аcura TL, реєстраційний номер НОМЕР_1 , оригінал свідоцтва про реєстрацію якого серії НОМЕР_2 було виявлено в салоні автомобіля Opel Insignia, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який є засобом вчинення інкримінованого кримінального правопорушення. Проте суд, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу у даному провадженні не взяв до уваги доводи сторони обвинувачення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення підозрюваного та його захисника, які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Зміна запобіжного заходу охоплюється терміном «застосування запобіжного заходу». Такий висновок узгоджується з усталеною практикою Касаційного кримінального суду Верховного Суду (постанови від 18.12.2018 у справі N 628/969/18 та від 28.03.2019 у справі № 286/1695/18). У зв`язку з чим питання про зміну запобіжного заходу вирішується в порядку, передбаченому для його застосування, з врахуванням вимог статті 200КПК України.

Згідно з ч.2 ст.200 КПК України у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які:

1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу;

2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Із положень ч. 1 ст. 177 КПК України вбачається, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, знищити, приховувати або спотворити будь-які речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано лише за наявності ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим відділом Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0002643, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

09.08.2024 о 08 годині 50 хвилин ОСОБА_7 було затримано в порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 Кримінального кодексу (порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження), що карається позбавленням волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років.

09.08.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду від 10.08.2024 частково задоволено клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором Чигиринського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 , та до підозрюваного ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 21:00 год. до 07:00 год. строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 07 жовтня 2024 року включно з покладенням обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України.

Звертаючись із клопотанням до слідчого судді про зміну запобіжного заходу в порядку ст.200 КПК України слідчий вказував на наявність у користуванні підозрюваного іншого транспортного засобу ніж той, на якому вчинено ДТП та те, що у 2015 та 2021 роках останній притягувався до адміністративної відповідальності за ч.ч.2, 1 ст.130 КУпАП.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу слідчий суддя вказав про відсутність інших обставин на обґрунтування клопотання ніж ті, які були відомі органу досудового розслідування, на час звернення та розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчим суддею 10.08.2024. З такими висновками погоджується й апеляційний суд.

Так, з огляду на приписи ч.2 ст.200 КПК України у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які:

1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу;

2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

При цьому, наявність у користуванні ОСОБА_7 іншого транспортного засобу - автомобіля Acura TL, реєстраційний номер НОМЕР_1 , оригінал свідоцтва про реєстрацію якого серії НОМЕР_2 , було виявлено в салоні автомобіля Opel Insignia, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який є засобом вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, при візуальному огляді салону автомобіля під час огляду місця події слідчим від 09.08.2024 та відомості про притягнення підозрюваного до адміністративної відповідальності за ч.1, 2 ст.130 КУпАП були відомі органу досудового розслідування на час звернення до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу, а тому не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу у розумінні ст.200 КПК України.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

При цьому, слідчим чи прокурором відомості про те, що підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на волі, переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, ні слідчому судді ні апеляційному суду не надані та про такі не йдеться ні у клопотанні слідчого, ні в апеляційній скарзі прокурора.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі фактично дублюють мотиви клопотання слідчого, які були предметом вивчення та яким дана обґрунтована оцінка, і висновків слідчого судді не спростовують, адже обставини на які вказує орган досудового розслідування не виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу та існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу та про які органу досудового розслідування було відомо.

З урахуванням викладеного та керуючись вимогами ст.407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає до відхилення, а ухвала слідчого судді має бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 181, 193, 194, 405, 407, 422 КПК України, суд , -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу відхилити.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.08.2024 про відмову у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді