Справа № 702/561/23
Провадження № 1-в/702/69/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника Центра пробації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище клопотання Уманського районного сектору № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області щодо вирішення питання про звільнення засудженого від покарання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11.10.2023, в зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке засуджена особа,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_5 , згідно вироку Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11.10.2023 засуджена за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі з іспитовим строком тривалістю в 1 (один) рік з покладенням на неї обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Уманський РС №2 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області подав клопотання в якому просить суд звільнити ОСОБА_5 від призначеного судом покарання, а саме п`яти років позбавлення волі, призначеного вироком суду від 11.10.2023, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке засуджена особа.

В судовому засіданні представник Уманського РС № 2 філії Державна установа «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 клопотання підтримав повністю, просив його задовільнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Засуджена ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Суд встановив, що вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11.10.2023 ОСОБА_5 засуджена за ч. 4 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі із іспитовим строком за ст. 75, 76 КК України на 1 рік, відповідно до якого вартість викраденого майна засудженим становила 1667 грн.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон 3886-IX ), яким визначено, що адміністративним правопорушенням статті 51 кодексу України про адміністративні правопорушення є дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, якщо вартість такого майна становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 11 Кримінального кодексу України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння, вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблений висновок, що Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

На час вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення та ухвалення вироку стосовно нього стаття 51 кодексу України про адміністративні правопорушення діяла в наступній редакції: викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно, крадіжка майна на суму понад 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян становила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 185 КК України.

Починаючи з 09 серпня 2024 року, відповідно до статті 3 Закону 3886-IX диспозиція частини другої статті 51 кодексу України про адміністративні правопорушення викладена в наступній редакції: дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно, кримінальним правопорушенням статті 185 КК України є крадіжка майна на суму понад 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а аналогічні дії щодо чужого майна вартістю від 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян наразі складають склад адміністративного, а не кримінального правопорушення.

Таким чином, Законом 3886-IX усунена кримінальна караність крадіжки чужого майна, вартість якого становить від 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно статті 5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання.

Зазначені положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно, для вирішення питання по суті подання, необхідно встановити, чи перевищує вартість викраденого ОСОБА_5 майна визначений Законом критерій розмежування адміністративного та кримінального правопорушень - 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян як вартість викраденого майна на час вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини п`ятої підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні крадіжки чужого майна, яке вчинене у червні 2023 року, відповідно, для розрахунку має застосовуватись розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01 січня 2023 року.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2684 гривень.

Таким чином, сума одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян для кваліфікації адміністративних та кримінальних правопорушень, вчинених в 2023 році, становить1342 гривні, що є 50 % від 2684 гривень.

Відповідно, діянням, передбаченим статтею 51 кодексу України про адміністративні правопорушення в 2023 році є дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто від 671 до 2684 гривень.

Кримінальна відповідальність за статтею 185 КК України в 2023 році настає за вчинення крадіжки чужого майна вартістю понад 2684 гривні.

В зв`язку із викладеним, її діяння за ч. 4 ст. 185 КК України відноситься до адміністративних правопорушень, а її кримінальна караність усунена Законом 3886-IX.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 539 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно до частини другої статті 74 Кримінального кодексу України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену новим Законом, на підставі ст. 5 КК України, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_5 , від відбування покарання за ч. 4 ст. 185 КК України за вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11.10.2023.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74 КК України, ст. ст. 536, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання Уманського районного сектору № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області про звільнення ОСОБА_5 від призначеного судом покарання задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від призначеного вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11.10.2023 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі за ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке особу засуджено.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через районний суд.

Суддя: ОСОБА_1