Справа № 203/6642/24
Провадження № 1-кс/0203/3906/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому засіданні в м. Дніпро скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 01 листопада 2024 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000451, відомості про яке внесено до ЄРДР 03.10.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

встановив:

18 листопада 2024 року ОСОБА_3 подав скаргу на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000451 в порядку ст.303 КПК України, в якій просив скасувати постанову прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 01 листопада 2024 року про відмову в задоволенні клопотання № 0451/1 від 31 жовтня 2024 року про проведення слідчих дій, оскільки вона є незаконною, невмотивованою та такою, що суперечить вимогам закону.

В судове засідання скаржник не з`явився, в своїй скарзі просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

В провадженні третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державно-го бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000451, відомості про яке внесено до ЄРДР 03.10.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, процесуальне керівництво по якому здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

ОСОБА_3 подав прокурору Дніпропетровської обласної прокуратури, який є процесуальним керівником по кримінальному провадженню № 0000451, клопотання № 0451/1 від 31 жовтня 2024 року про проведення слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні.

01 листопада 2024 року прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання.

Відповідно до ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи закон-ного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слід-чого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до положень п.7 ч.1 ст.303 КПК України предметом оскарження є саме відмова в проведенні слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

У відповідності до вимог ст.110 КПК України постанова прокурора повинна містити зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленими матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви, особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють її відмову, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Отже, норми кримінально-процесуального законодавства регламентують недопустимість необґрунтованої та невмотивованої відмови у проведенні відповідних дій органами досудового розслідування.

Відповідно до пролежень ч.1 ст.36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Аналізуючи наведені норми слід зробити висновок, що прокурор є самостійним учасником кримінального провадження, та при здійсненні своїх повноважень має право самостійно приймати процесуальні рішення, у тому числі щодо проведення слідчих (процесуальних) дій.

Враховуючи викладене, в судовому засіданні встановлено, що постанова прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 01 листопада 2024 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000451 не може бути розцінена, як незаконна та невмотивована. Адже вирішення клопотання по суті і правова оцінка обставин, як підстав для прийняття того чи іншого процесуального рішення, належить до дискреційних повноважень зазначеної посадової особи.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим кодексом.

Згідно п.4 ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги завдання кримінального провадження, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.220, 303 - 308 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 01 листопада 2024 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000451, відомості про яке внесено до ЄРДР 03.10.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України - відмовити.

Ухвала набуває законної сили в порядку, передбаченому ст.532 КПК України.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1