Дата документу 30.09.2024 Справа № 335/9043/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/9043/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1060/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 199 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 вересня 2024 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 8 листопада 2024 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Як убачається з матеріалів справи, в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 вересня 2024 року було продовжено застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 8 листопада 2024 року включно.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та вважав, що зміна запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на більш мякий запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження в суді.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 вважає оскаржувану ухвалу незаконною.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що стороною обвинувачення не додано доказів винуватості ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 111 КК України.

Зазначає про недопустимість доказів, оскільки усі дії ОСОБА_7 , які кваліфікуються як державна зрада, виконані обвинуваченим після 27 березня 2023 року, тобто після отримання ухвали суду про здійснення негласних слідчих дій, у тому числі листування з абонентом « ОСОБА_9 », що свідчить про наявність контролю за вчиненням злочину з боку СБУ, дії ОСОБА_7 були скоєні у ході проведення слідчого експерименту.

Вказує, що доводи обвинувачення та суду щодо ризиків є необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи відсутні свідки, які б дали свідчення, щодо обставин скоєння злочину ОСОБА_7 , а свідчення єдиного свідка ОСОБА_10 не містять будь-яких даних про скоєння злочину обвинуваченим.

Крім того, зазначає, що знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей у кримінальному провадженню, ОСОБА_7 не має можливості у зв`язку з закінченням досудового розслідування та вилученням вказаних предметів, які визнано речовими доказами, та які знаходяться на зберіганні в УСБУ.

Звертає увагу на те, що на утриманні ОСОБА_7 знаходиться його мати, 1934 року народження, яка потребує постійного нагляду.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з використанням засобів електронного контролю.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу та вказав, що з метою виправлення процесуальної помилки, стороною обвинувачення було внесено в ЄРДР інші відомості, а саме, змінено фабулу скоєння злочину та осіб щодо дій яких було відкрито кримінальне провадження з №…075, що було проігноровано судом першої інстанції. Зазначив про недопустимість доказів, у зв`язку із чим клопотання прокурора та пред`явлена ОСОБА_7 підозра є необґрунтованими. Вказав, що діями ОСОБА_7 не було спричинено шкоди державі, обвинувачений має матір похилого віку, у зв`язку чим просив скасувати оскаржувану ухвалу та застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу без доповнень та просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, ухвалу суду вважав законною, обґрунтованою та просив залишити її без змін. Зазначив, що щодо належності доказів, то у кримінальному провадженні за №…075 було встановлено причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину та до застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було досліджено протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, з якого убачалось спілкування обвинуваченого з особою, якій він дав згоду на співробітництво з органами служби безпеки рф.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого, його захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі і провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

За положенням ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Порядок продовження строку тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України.

Зокрема, частиною 3 статті 199 КПК України передбачено, що клопотання прокурора повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

На переконання колегії суддів, в даному випадку суд першої інстанції вищевказаних вимог закону дотримався, перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою, правильно встановив як наявність певних ризиків, так і неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Так, враховуючи тяжкість інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, суворість можливого покарання у виді позбавлення волі 15 років або довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винним, а також відсутність стійких соціальних зв`язків, продовжує й надалі існувати ризик переховування від суду.

На переконання колегії суддів, ризик незаконного впливу також не зменшився та обумовлюється тим, що судовий розгляд даного кримінального провадження наразі триває, свідки ще не допитані безпосередньо судом, і будучі обізнаним про анкетні дані свідків, обвинувачений ОСОБА_7 може здійснювати на них певний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання для уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, колегія суддів вважає, що і ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжує існувати, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні декількох епізодів злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, вчинених в різні дні, що свідчить про його схильність до вчинення інших аналогічних кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України.

Більш того, застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з тримання під вартою, не виключає можливості обвинуваченого користуватись електронними пристроями із доступом до соціальних мереж та месенджерів для продовження вчинення кримінальних правопорушень, адже, як випливає зі змісту фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, ОСОБА_7 інкримінується вчинення злочинів з використанням мобільного додатку «Telegram».

Таким чином, колегія суддів вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, а доводи сторони захисту щодо відсутність таких ризиків спростовується вищенаведеним.

Щодо доводів сторони захисту на користь відсутності ризику знищення, приховання або спотворення будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, то такий ризик не був встановлений судом першої інстанції, з чим погоджується і апеляційний суд.

Крім того, даних про такий стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_7 , щоб унеможливлював застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час апеляційному суду не надано.

З приводу доводів апеляційної скарги, які фактично зводяться до невинуватості обвинуваченого ОСОБА_7 до інкримінованого йому злочину та недопустимості доказів, то слід зазначити, що зважаючи на стадію кримінального провадження та особливості апеляційного розгляду з перегляду конкретного судового рішення, колегія суддів позбавлена можливості дати оцінку доводам сторони захисту про недопустимість доказів. Не вправі давати таку оцінку доказам і суд першої інстанції, оскільки це виходить за межі його повноважень під час судового розгляду, в ході якого докази досліджуються, а оцінка їм може бути надана в нарадчій кімнаті під час прийняття рішення за наслідками розгляду кримінального провадження по суті.

Доводи про те, що обвинувачений ОСОБА_7 має на утриманні мати, яка потребує постійного догляду, на даний час не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення.

Всі інші доводи апеляційної скарги були досліджені судом при продовженні строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга захисника підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 вересня 2024 року, якою відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 8 листопада 2024 року включно, залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4