В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/3472/24

Провадження № 1-кп/0285/605/24

21 листопада 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

у складі судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Мирне, Коростенського району, Житомирської області, громадянин України, освіта середня, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець, судимості не має

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, призваним по мобілізації, перебуваючи на посаді сержанта резерву запасної роти в/ч НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200, 256 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що по всій території України Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, з 24.02.2022 запроваджено воєнний стан строком на 30 діб, у подальшому дію воєнного стану продовжено, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 11.05.2023 о 08 год. 00 хв. не з`явився вчасно до військової частини НОМЕР_1 (місце знаходження не підлягає розголошенню) та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 26.06.2024 року, коли прибув до Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, чим закінчив вчинення злочину.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 та його причини не повідомив, проводив час на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, висловив каяття. Суду пояснив, що він дійсно вчинив злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті. Визнав, що будучи військовослужбовцем 11.05.2023 не прибув до місця знаходження військової частини. 10.05.2023 сталась дорожньо-транспортна подія, під час якої він керував автомобілем. Отримав травму голови, лікувався вдома. Після одужання проводив час на власний розсуд, займався побутовими справами. Мав намір перевестись на службу до іншої військової частини, тому довго не повертався.

Беручи до уваги повне визнання ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення, відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Суд вважає вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою та доведеною, його дії підлягають кваліфікації за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).

Призначаючи ОСОБА_4 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує сукупність вищезазначених обставин, тривалість вчиненого правопорушення та його тяжкість, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який судимості не має, за місцем служби характеризується негативно, захворювань, які б перешкоджали відбуванню покарання не має.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції ч. 5 ст. 407 КК України. Підстав для переходу до іншого, більш м`якого покарання відсутні.

Запобіжний захід не обирався, необхідність у його обранні не вбачається.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись статтями 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційна скарга не була подана. У випадку оскарження - вирок набирає законної сили за результатами апеляційного провадження.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1