УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Вірменія, вірменин, громадянин Вірменії, одружений, має одну неповнолітню дитину, працює неофіційно в таксі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України

В С Т А Н О В И В:

І. Суть клопотання

15 серпня 2024 року до Київського районного суду м. Одеса надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 1823 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше 5 520 044 гривень.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні Другим слідчим відділом (з дислокацією в місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000821 від 31.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування здійснює група прокурорів Одеської обласної прокуратури.

На переконання слідчого, у теперішній час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які виправдовують обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних по вказаному кримінальному провадженню;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

На думку слідчого застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. Прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів.

2.2. Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання та звернув увагу на необгрунтованість підозри, так як підозрюваний лише виконував функції таксиста. Звертав увагу на міцність соціальних зв`язків, відсутність можливості ухилення від органу досудового розслідування. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

2.3. Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

ІІІ. Мотиви слідчого судді

3.1. Дослідивши клопотання, надані сторонами матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшла таких висновків.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

3.3. Оцінка обґрунтованості підозри

Зміст повідомлення про підозру

14.08.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.332 КК України.

Згідно з повідомленням про підозру кримінальні правопорушення були вчинені за таких обставин.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи, що на період дії правового режиму воєнного стану, введеного Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2212-ІХ від 21.04.2022, згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» № 57 від 27.01.1995, (із змінами від 13 жовтня 2023 року № 1081) виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється, керуючись злочинним умислом з корисливих мотивів, спрямованих на незаконне збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь та бажаючи настання таких наслідків, приблизно 08.06.2024, більш точної дати та часу наразі досудовим розслідуванням установлено не було, за проханням свого знайомого громадянина України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сприянні у перевезенні кількох військовозобов`язаних осіб територією Одеської області (шляхом надання засобів), зокрема з невстановленого досудовим розслідуванням місця, але за напрямком з міста Балти в бік м. Кодима та одразу після цього в сторону кордону України на території Подільського району Одеської області з невизнаною Придністровською Молдавською Республікою, для незаконного перетину цими особами ділянки кордону, всупереч порядку проходження прикордонного контролю, тим самим діючи конклюдентно, вступив у злочинну змову з останнім у вигляді незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню наданням засобів, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Так, ураховуючи попередньо розроблений ОСОБА_9 план та розподіливши ролі, ОСОБА_10 в м. Балта, Подільського району, Одеської області 30.05.2024 (точний час та місце встановити не виявилось за можливе) зустрів малознайомого ОСОБА_11 , де в ході розмови вирішив залучити останнього до протиправної діяльності з організації незаконного переправлення військовозобов`язаних осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів. ОСОБА_10 розповів ОСОБА_11 про те, що у нього є знайомий ОСОБА_9 , з яким він неодноразово організував схему незаконного переправлення осіб через державний кордон України і за це вони отримують грошові кошти. ОСОБА_11 , на зазначену пропозицію погодився та вони вдвох направились до лісосмуги поблизу м. Кодима Подільського району, де їх чекав ОСОБА_9 .

У ході бесіди (точний час та місце не виявилось встановити) ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_11 , про те, що він спільно з ОСОБА_10 , використовуючи мобільний додаток «Telegram» підшукують військовозобов`язаних осіб, які бажають виїхати через державний кордон України всупереч порядку проходження прикордонного контролю. Підшукавши таку особу вони обговорюють з нею дату, час, маршрут та вартість послуги, розпитують про особу та її зв`язки, після надання згоди військовозобов`язаним на викладені у додатку «Telegram» умови, йому надаються вказівки маршруту, точки збору де чекає транспорт та дату приїзду в Одеську область, а також, вказують таким особам на видалення переписки. Після збору військовозобов`язаних у точках збору, відповідні водії, яких залучено в якості таксистів, доставляють їх до місцевості поблизу м. Кодима, Подільського району, Одеської області, де слідкують за прикордонниками та у разі неможливості перетину державного кордону України, заселяють до домівок, для очікування більш зручного часу для перетину державного кордону України.

У свою чергу ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_9 про те, що має довірену особу в Державній прикордонній службі України, яка може надавати інформацію, щодо перетину блокпостів поблизу кордону та уникнення патрулів оперативних підрозділів Державної прикордонної служби України.

ОСОБА_10 та ОСОБА_9 розуміючи, що ОСОБА_11 має зв`язки та може сприяти в організації переправлення військовозобов`язаних осіб через державний кордон України запропонували останньому прийняти участь у незаконній діяльності за грошову винагороду у вигляді 1500 доларів США за кожну підшукану та переправлену особу, також, як бонусом буде додатково оплачуватись організація ОСОБА_11 безперешкодного проїзду блокпостів території Подільського району.

Після закінчення бесіди, ОСОБА_10 ( НОМЕР_1 ) та ОСОБА_9 ( НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ), надали ОСОБА_11 свої мобільні номери, для зв`язку.

У подальшому, з метою організації, уточнення деталей та підготовки до переправлення військовозобов`язаних осіб через державний кордон України 06.06.2024 виконуючи попередні домовленості, ОСОБА_10 зустрівся приблизно о 18 годині 48 хвилин з ОСОБА_11 .

У ході спілкування з останнім, ОСОБА_10 повідомив, що керівництвом незаконного переправлення осіб через кордон України займається ОСОБА_9 , який особисто розпоряджається діями військовозобов`язаних осіб, які бажають виїхати за межі України, проводить інструктаж, координує дії та забезпечує їх прикриття і вживає заходи щодо безперешкодного переправлення військовозобов`язаних осіб через державний кордон України.

Також, ОСОБА_10 вказав ОСОБА_11 на те, що після того, як військовозобов`язані особи успішно перетинають державний кордон України, працівники прикордонної служби невизнаної Придністровської Молдавської Республіки їх затримують та проставляють у їх паспортах печатки, якими підтверджується офіційний в`їзд на територію іншої держави.

Так, для досягнення своєї протиправної мети, 08.06.2024, приблизно о 10 годині, ОСОБА_9 , з невстановленого досудовим розслідуванням місця, зателефонував своєму знайомому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та запропонував прийняти участь у незаконній діяльності, яка полягала в супроводжуванні визначеного ним автомобіля в бік кордону України з невизнаною Придністровською Молдавською Республікою, між АДРЕСА_3 , оминаючи блок-пости та можливі перешкоди по ходу руху в бік кордону, в якому будуть особи чоловічої статі, які мають намір незаконно перетнути державний кордон України. За вказану протиправну діяльність ОСОБА_9 пообіцяв надати ОСОБА_12 неправомірну вигоду, розміром 500 доларів США. Також ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_12 про те, що разом з ним в протиправній діяльності буде приймати участь ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . На вказану незаконну пропозицію останній погодився.

Після цього, приблизно о 11 годині, більш точного часу досудовим розслідуванням установлено не було, за місцем проживання ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_4 на автомобілі «Lexus RX» сірого кольору, який фактично належить ОСОБА_9 , приїхав ОСОБА_13 . В цей час, ОСОБА_12 отримавши вказівку від ОСОБА_9 , сів за кермо вказаного автомобіля, ОСОБА_13 на пасажирське сидіння та вони вирушили в раніше вказане ОСОБА_9 місце, а саме: в бік «Кодимського повороту» неподалік м. Балта, Подільського району, Одеської області, де очікували зазначений останнім автомобіль з особами, які мають намір незаконно перетнути державний кордон України та який ОСОБА_12 з ОСОБА_13 мали супроводжувати оминаючи блок-пости та інші перешкоди за напрямком їх руху в бік кордону України.

Після цього, приблизно о 15 годині, ОСОБА_12 зателефонував ОСОБА_9 , та повідомив про те, що наразі прибуде автомобіль «Nissan» сірого кольору, який йому з ОСОБА_13 необхідно супроводити в обхід блок постів до ділянки кордону України з невизнаною Придністровською Молдавською Республікою між АДРЕСА_3 , де особи незаконно перетнуть кордон.

В цей же час, приблизно о 15 годині 07 хвилин з метою організації незаконного переправлення військовозобов`язаних осіб через державний кордон України та керівництва такими діями ОСОБА_9 скинув ОСОБА_11 в месенджері «Whatsapp» дані водія автомобіля, а також точку на карті, де 4 особи повинні перетнути державний кордон України, з метою наглядно показати, як відбувається процес переправлення осіб через державний кордон України.

У ході розмови, ОСОБА_9 вказав ОСОБА_11 , що у лісосмугі поблизу м. Балта, Подільського району, Одеської області його буде чекати автомобіль «Nissan», в якому перебувають чотири військовозобов`язані особи, яких необхідно переправити через державний кордон України. У подальшому, ОСОБА_11 зустрівся на зазначеному місці з водієм автомобіля «Nissan» ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та під час розмови, останній повідомив, що перебуває на зв`язку з ОСОБА_9 , який надає йому вказівки, при цьому, вказав, що до кордону їхати 30 хвилин. Надалі ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_11 про свій намір поїхати на автомобілі «Nissan» з 4-ма військовозобов`язаними особами в бік м. Кодима, Подільського району Одеської області, а саме до лісосмуги поблизу з кордоном з невизнаною Придністровською Молдавською Республікою, з метою незаконного перетину останніми державного кордону України поза пунктами пропуску.

При цьому, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в цей час перебували в автомобілі «Lexus RX» та слідкували за автомобілем «Nissan» під керуванням ОСОБА_7 .

Після спілкування ОСОБА_11 з водієм автомобіля «Nissan» Акобяном Арманом, ОСОБА_12 з ОСОБА_13 на автомобілі «Lexus RX» вирушили в раніше зазначене ОСОБА_9 місце, а саме до ділянки кордону України з невизнаною Придністровською Молдавською Республікою між АДРЕСА_3 , а Акобян Арман на автомобілі «Nissan» з 4 особами чоловічої статі, які мали намір незаконно перетнути державний кордон України, прослідкував за ними.

Далі, ОСОБА_12 з ОСОБА_13 на автомобілі «Lexus RX» та ОСОБА_8 разом з 4 особами чоловічої статі, які мали намір на незаконний перетин державного кордону України, на автомобілі «Nissan» прибули в обумовлене раніше місце, між АДРЕСА_3 , де в цей час ОСОБА_13 підійшов до автомобіля «Nissan» звідки вийшли зазначені 4 особи та він вказав їм напрямок руху для незаконно перетину державного кордону України. Після чого, зазначені 4 особи з місця події зникли, а ОСОБА_12 з ОСОБА_13 та ОСОБА_15 на автомобілях поїхали у невідомому напрямку.

Після цього, продовжуючи свої протиправні дії, з метою організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України військовозобов`язаних осіб та керування такими діями, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 09.06.2024 зустрілись з ОСОБА_11 , з метою обговорення організаційного процесу незаконного переправлення 08.06.2024 осіб призовного віку та в ході розмови ОСОБА_9 повідомив про те, що чотирьох військовозобов`язаних осіб переправлено через державний кордон України та їх до України повертати не будуть у зв`язку з домовленістю з працівниками державної прикордонної служби невизнаної Придністровської Молдавської Республіки, а також повідомив, що після переправлення осіб, сліди, які залишено на місці, загорнули з метою маскування своїх дій та не уможливлення викриття.

Крім цього, ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_11 , з урахуванням вже сформованої довіри, ще організувати незаконний перетин групи військовозобов`язаних осіб через державний кордон України.

В подальшому, 14.06.2024 приблизно об 11 годині 00 хвилин з метою організації незаконного переправлення військовозобов`язаних осіб через державний кордон України та керівництва такими діями ОСОБА_9 скинув ОСОБА_11 в месенджері «Whatsapp» дані водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , автомобіля марки «Nissan», та данні автомобіля «Hyundai», на якому їхав невідомий йому водій, а також точку на карті, де 5 осіб повинні перетнути державний кордон України.

Далі, у ході розмови, ОСОБА_9 вказав ОСОБА_11 , що у лісосмугі поблизу м. Балта Подільського району, Одеської області його буде чекати автомобіль «Nissan», д.н.з НОМЕР_4 , в якому перебувають п`ять військовозобов`язаних осіб, яких необхідно переправити через державний кордон України та за кермом буде водій вірменської зовнішності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Далі, 15.06.2024, маючи умисел на організацію незаконного переправлення осіб чоловічої статі через державний кордон України, близько 10 години, точного часу досудовим розслідуванням установлено не було, ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_12 та знову запропонував отримати винагороду розміром 500 доларів США за сприяння в незаконному переправлені осіб через державний кордон України, шляхом надання засобів для вчинення такої протиправної діяльності, а саме здійснення фактичного перевезення осіб, які не мають право на перетин кордону України в умовах воєнного стану.

Під час телефонної розмови ОСОБА_9 вказав ОСОБА_12 про те, що він з ОСОБА_13 має зустріти автомобіль «Nissan», під керуванням ОСОБА_7 , в якому буде 5 осіб чоловічої статі, які мають на меті незаконно перетнути державний кордон України. Також ОСОБА_9 вказав місце куди вони мають приїхати та очікувати автомобіль «Nissan», під керуванням ОСОБА_7 , а саме АДРЕСА_5 .

Погодившись на вказану пропозицію ОСОБА_9 , приблизно через годину, до ОСОБА_12 додому за адресою: АДРЕСА_4 на автомобілі «Lexus RX», який фактично належить ОСОБА_9 , приїхав ОСОБА_13 з яким вони разом вирушили в бік с. Бруски, Подільського району, Одеської області для очікування автомобіля «Nissan», під керуванням ОСОБА_7 в якому також перебувало 5 осіб чоловічої статі, які мали намір незаконно перетнути державний кордон України.

В цей час, ОСОБА_11 , приблизно о 15 годині 50 хвилин зустрівся на визначеному ОСОБА_9 місці («Кодимський поворот» неподалік м. Балта, Подільського району, Одеської області) з водієм автомобіля «Nissan» ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який діяв повторно, умисно з корисливих мотивів, та під час розмови, останній повідомив, що перебуває на зв`язку з ОСОБА_9 . Надалі ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_11 про свій намір поїхати на автомобілі «Nissan» з п`ятьма військовозобов`язаними особами в бік м. Кодима, Подільського району Одеської області, які знаходились в його автомобілі, серед яких був ОСОБА_16 .

Прибувши у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше 16 години, на автомобілі «Lexus RX» за раніше обумовленим з ОСОБА_9 місцем, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 виявили автомобіль «Nissan», під керуванням ОСОБА_7 , і після цього, ОСОБА_13 вказав ОСОБА_17 , щоб останній їхав за ними за межі населеного пункту.

Виїхавши за межі с. Бруски, Подільського району, Одеської області, ОСОБА_12 зупинив автомобіль «Lexus RX», разом з ним зупинився автомобіль «Nissan», під керуванням ОСОБА_7 , з якого за вказівкою останнього вийшло 5 осіб чоловічої статі, які мали на меті незаконно перетнути державний кордон України. Також в цей час з автомобіля «Lexus RX» вийшов ОСОБА_13 , який вказав зазначеним 5 особам сісти на заднє сидіння до автомобіля «Lexus RX». Після цього, ОСОБА_12 , разом з ОСОБА_13 та згаданими 5 особами вирушили на автомобілі «Lexus RX» в бік кордону з невизнаною Придністровською Молдавською Республікою між АДРЕСА_3 для подальшого переправлення через держаний кордон України, а водій автомобіля «Nissan», Акобян Арман, зник в невідомому напрямку.

Приїхавши приблизно через годину, тобто орієнтовно о 17 год. 00 хв., в вищезазначене місце, з автомобіля «Lexus RX» вийшло 5 осіб чоловічої статі, а також ОСОБА_13 , який вказав їм напрямок руху в бік кордону з невизнаною Придністровською Молдавською Республікою, тим самим керуючи їх діями, для незаконного перетину державного кордону України.

Щодо обґрунтованості підозри

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_18 кримінальних правопорушень за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість повідомленого ОСОБА_18 підозри підтверджується наданими слідчим матеріалами, зокрема: повідомленням про виявлення кримінального правопорушення УСБУ в Одеській області; протоколом негласних слідчих (розшукових) дій; протоколами допиту свідків ОСОБА_11 від 31.05.2024 та 21.06.2024, ОСОБА_16 , заява ОСОБА_16 про долучення до матеріалів кримінального провадження скріншотів телефону з фіксацією повідомлень телеграм каналу про організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій (аудіо-, відеоконтролю, від 13.06.2024 за № 2301нт, аудіо-, відеоконтроль від 19.06.2024 за № 2350).

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_18 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. В межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

3.4. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних по вказаному кримінальному провадженню;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

3.5. Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_18 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, які згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належать до тяжких ч. 3 ст. 332 КК України.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що з огляду на військову агресію проти України в уповноважених органів ускладнене здійснення належного контролю за перетином особами державного кордону України. Крім того у підозрюваного ОСОБА_18 , наявний паспорт громадянина іншої країни, який дає право безперешкодного перетину кордону України.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_18 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, не маючи стримуючих факторів у вигляді міцних соціальних зв`язків та маючи значні матеріальні ресурси для тривалого перебування за кордоном, чому буде надано оцінку далі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Зазначений ризик суттєво збільшений з врахуванням категорії та специфіки інкримінованого злочину, що пов`язаний із організацією незаконного перетину кордону.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів слідчого щодо наявності цього ризику.

3.6. Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

Підозрюваний ОСОБА_18 володіє інформацією про кримінальне провадження стосовно нього, обставин, що є предметом доказування у кримінальному провадженні, а тому може безперешкодно знищити, сховати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, як вже зазначалось, з метою конспірації підозрюваний для спілкування використовував мобільні додатки, а тому останній може вжити заходи щодо видалення такого листування, перейменування контактів телефонної книги, так як на даний час не проведено огляд телефону та не накладено арешт.

3.6. Щодо ризику незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань чи відмови від дачі показань на користь підозрюваної.

3.7. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

ОСОБА_8 вчинював злочин у групі за попередньою змовою з ОСОБА_9 та працівником поліції ОСОБА_10 , а тому він обізнаний з тактикою та методикою розслідування кримінальних правопорушень, та може вжити заходів щодо перешкоджання кримінальному провадженню (штучне затягування досудового розслідування; розголошення відомостей результатів досудового розслідування, що призведе до його неповноти, втрати доказів вини підозрюваних тощо).

Крім того, наразі у кримінальному провадженні заплановано призначення судових експертиз, допит свідків, проведення слідчих експериментів, а тому існує ризик перешкоджанню кримінальному провадженню шляхом впливу на цих осіб, враховуючи стійкі зв`язки підозрюваного з структурними підрозділами органів державної влади.

3.8. Щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Також ч. 2 ст. 183 КПК України визначає виключний перелік осіб, до яких може бути застосований цей запобіжний захід. ОСОБА_18 належить до цього переліку як особа, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 цієї статті).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання. Втім, на переконання слідчого судді, жоден з цих запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам.

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого, а застосування підозрюваній іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_18 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідає верхній межі, визначеній ч. 1 ст. 197 КПК України для цього запобіжного заходу. Необхідність визначення саме такого строку обумовлена тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, а підстави вважати, що наведені ризики можуть зникнути чи зменшитися раніше цього строку, відсутні. Водночас, строк дії запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Наявність сімї та дітей на території України суттєво на зменшує встановлених процесуальних ризиків.

3.9. Щодо визначення розміру застави

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України (ч. 3 ст. 183 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» (п. 78, 820) ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, прибуття обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути врахована наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати стримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Враховуючи те, що ОСОБА_18 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого кримінального злочину, що пов`язане із організацією незаконного переправленням осіб придатних до військової служби через державний кордон України у групі осіб в умовах воєнного стану, що опосередковано впливає на обороздатність держави та свідчить про підвищену суспільну небезпеку протиправних дій, а також високий ступінь встановлених ризиків. Слідчий суддя враховує обставини інкримінованого злочину, та керівну роль підозрюваного у його вчиненні.

Крім того слідчий суддя враховує доводи слідчого, про те, що під час проведення обшуків у фігурантів кримінального провадження було вилучено грошові кошти в сумі 44040 гривень та 5165 доларів США, а також, те що слідчий зазначає, що свідки надали покази про те, що переводили підозрюваним на криптовалютний гаманець грошові кошти на суму більше ніж 136926 доларів США, крім цього, на розсекречених матеріалах НСРД зафіксовано, що ОСОБА_18 вже на протязі тривалого часу займаються незаконним переправленням осіб через державний кордон України, надзвичайно високий ступінь ризику ухилення від органу досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку, що застава в розмірі 900 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 2 725 200 грн. зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_18 обов`язків, передбачених цим Кодексом.

3.10. Щодо покладення на підозрюваного обов`язків

У разі внесення застави, з метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваного, наявні підстави для покладення на ОСОБА_18 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та необхідність покладення яких була доведена стороною обвинувачення, а саме:

-прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні та іншими підозрюваним;

-здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зазначені обов`язки релевантні встановленим ризикам та здатні їм запобігти у випадку внесення застави.

Строк дії обов`язків слідчий суддя визначає у межах, передбачених ч. 7 ст. 194 КПК України.

За таких обставин клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає частковому задоволенню.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_18 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11 жовтня 2024 року включно.

Визначити розмір застави 900 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 2 725 200 грн (два мільйона сімсот двадцять п`ять тисяч двісті) гривень, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеської області, ОСОБА_7 , слід негайно звільнити з - під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок № НОМЕР_5 , код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м.Київ, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення вказаної застави покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , на строк до 11 жовтня 2024 року включно наступні обов`язки:

-прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні та іншими підозрюваними;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_17 , що відповідно до ч.8, ч.10, ч.11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1