УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2024 року cлідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу в рамках кримінального провадження № 0001042 від 25.08.2024 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вигода Крижопільського району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітнього дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0001042 від 25.08.2024.

В обґрунтування вимог клопотання адвокат ОСОБА_5 посилається на міцність соціальних зв`язків підзахисного, оскільки останній має постійне місце проживання та реєстрації, де спільно проживає із цивільною дружиною ОСОБА_6 , має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також мати похилого віку ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає у Вінницькій області та потребує стороннього нагляду. Крім того, ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, повністю погоджується з підозрою, щиро кається у скоєному та співпрацює зі слідством.

Разом з тим, захисник підозрюваного зауважує, що ОСОБА_4 забезпечив організацію та поховання потерпілого ОСОБА_7 , тобто приймав всі можливі заходи по відшкодуванню завданої шкоди.

Адвокат ОСОБА_5 вважає, що заявлені ризики спростовуються тим, що: 1) підзахисний не має наміру переховуватися від органів слідства, прокуратури та суду за викликом, в теперішній час запроваджено воєнний стан та ОСОБА_4 як військовозобов`язаний не має можливості перетинати кордон; 2) підзахисний не має доступу до транспортного засобу, який знаходиться на спеціальному майданчику та на нього накладений арешт; 3) останні 15 років загиблий ОСОБА_7 проживав спільно з сім`єю ОСОБА_4 та вони йому всіляко матеріального допомагали (забезпечували місцем проживання, допомагали матеріально, тощо); 4) не має наміру перешкоджати кримінальному провадженню та продовжувати вчинення чи вчинити нове кримінальне правопорушення. Тримання під вартою ОСОБА_4 ставить у скрутне становище його сім`ю, оскільки робота підзахисного є єдиним доходом в сім`ї.

З огляду на вищевикладене, на думку захисника підозрюваного, на теперішній час обставини, які б виправдовували подальше тримання ОСОБА_4 під вартою, відсутні а тому адвокат ОСОБА_5 звертається до слідчого судді із даним клопотанням.

У судовому засіданні:

-захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. Крім того, зауважив, що в рамках даного кримінального провадження жодну особу не визнано потерпілим, що пояснюється тим, що ОСОБА_7 тривалий час проживав із родиною ОСОБА_4 , а інших близьких родичів загиблий не має;

-підозрюваний ОСОБА_4 зазначив, що у зв`язку із смертю брата вони з ОСОБА_7 вирішили вжити спиртні напої, проте, зазвичай, він не вживає алкогольні напої. Між тим, зауважив, що у повному обсязі усвідомлює скоєне та наслідки спричинені ДТП, вину визнає у повному обсязі. Просив врахувати, що він надав притулок загиблому ОСОБА_7 та останні 15 років останній проживав спільно з його сім`єю. Крім того, ОСОБА_4 повідомив, що він має на утриманні малолітню дитину та дружину, а за час його утримання в умовах слідчого ізолятора побутові умови його родини значно погіршилися та вони потребують допомоги;

-прокурор заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи його необґрунтованим, наголосив на тяжкості інкримінованого ОСОБА_4 злочину. Більше того, вважав, що ризики, встановлені при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є доведеними. Просив звернути увагу на те, що першочергово ОСОБА_4 працівниками поліції було зупинено під час керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП ОСОБА_4 втік та в подальшому ним було спричинено ДТП.

На питання слідчого судді прокурор повідомив, що станом на теперішній час в рамках кримінального провадження не визнано жодну особу потерпілим, при цьому підтвердив, що органом досудового розслідування було встановлено, що загиблий, дійсно, проживав тривалий час за місцем мешкання підозрюваного.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до вимог ст. 201 КПК України з метою захисту прав, свобод та законних інтересів підозрюваного, до якого застосовано запобіжний захід, захисник має право під час дії ухвали про застосування запобіжного заходу подати до місцевого суду в межах якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 28.08.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що при вирішенні питання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею враховувалася наявність в рамках кримінального провадження № 0001042 від 25.08.2024 обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Як вбачається з клопотання про зміну відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, стороною захисту не ставиться під сумнів обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри, між тим стороною захисту заперечується наявність передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а також необхідність застосування відносно підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, на думку сторони захисту, наразі в умовах дії воєнного стану на території України ОСОБА_4 як військовозобов`язана особа не може вільно перетнути державний кордон з метою ухилення від органу досудового розслідування, крім того, адвокат ОСОБА_5 зауважує, що з огляду на те, що загиблий ОСОБА_7 тривалий час проживав з сім`єю підозрюваною, відсутній ризик можливого впливу на особу потерпілого.

Таким чином, при розгляді даного клопотання, слідчому судді слід встановити, чи доводять зазначені стороною захисту доводи необхідність зміни відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

При вирішенні вказаного питання, слідчим суддею враховується наступна практика ЄСПЛ, а саме:

- п. 80 рішення ЄСПЛ у справі «Марченко проти України», відповідно до якого тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу;

- рішення ЄСПЛ у справі «Пунцельт проти Чехії», відповідно до якого на користь звільнення свідчать відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя;

- п. 58 рішення ЄСПЛ у справі (Becciev v. Moldova («Бекчиєв проти Молдови»), згідно яким ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню;

- п. 106 рішення ЄСПЛ у справі «Панченко проти Росії», п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», якими ЄСПЛ встановлено, що однією з обставин, яка має враховуватись судом при оцінці ризику переховування, є суворість покарання, яке загрожує особі у випадку визнання її винною. Як неодноразово зазначав Європейський суд у своїх рішеннях, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня;

- правова позиція ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», відповідно до якої за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.

Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0001042 від 25.08.2024. При цьому, з 28.08.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_4 діє запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Як вже зазначалося, при вирішенні питання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею було встановлено наявність ризиків у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та незаконного впливу на потерпілого/особу, яка буде визнана потерпілим в рамках даного кримінального провадження.

Так, при вирішенні питання про наявність ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, слідчим суддею враховувалася наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень. З огляду на викладене, беручи до уваги вищевказану практику ЄСПЛ у справах «Панченко проти Росії» та «Летельє проти Франції», слідчий суддя зазначає, що сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторами.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 має стійкі соціальні зв`язки, оскільки останній перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_6 , яка є матір`ю їх спільної малолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, а за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно.

Слідчий суддя зазначає, що вищевказані характеризуючі підозрюваного ОСОБА_4 матеріали враховувалися слідчим суддею при вирішенні питання застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Між тим, оскільки з моменту застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 28.08.2024 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою минув значний час, на теперішній час сама по собі тяжкість можливого покарання, яке підозрюваному ОСОБА_4 загрожує у випадку визнання його в подальшому винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у встановленому законом порядку судом, не може зазначатися слідчим суддею в обґрунтування продовження існування ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду на тому ж рівні, що й при першочерговому застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваної особи.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що ризик можливого переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду в рамках даного кримінального провадження хоча й в повній мірі не зник, однак такий ризик на теперішній час з огляду на характеризуючи підозрюваного матеріали, а також значний час його утримання під вартою, є незначним.

При вирішенні питання подальшого існування ризику у вигляді можливого незаконного впливу з боку підозрюваного на потерпілого в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя враховує знову ж таки час, з якого триває досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, протягом якого як було повідомлено прокурором не було встановлено близьких родичів/членів сім`ї загиблого, при цьому прокурор підтвердив доводи сторони захисту щодо того, що ОСОБА_7 проживав спільно з родиною підозрюваного ОСОБА_4 . Вказане дає підстави слідчому судді вважати, що єдиними близькими родичами для ОСОБА_7 є саме родина підозрюваного ОСОБА_4 . Крім того, слідчий суддя зазначає, що при першочерговому застосуванні запобіжного заходу відносно останнього слідчим суддею було враховано цей факт та з урахуванням можливої перспективи визнання потерпілим інших осіб встановлено не значний рівень ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, з огляду на те, що через більше, ніж через півтора місяці досудового розслідування стороною обвинувачення досі не визнано жодну особу потерпілим в рамках даного кримінального, при цьому, прокурором не заперечується й той факт, що близькими родичами загиблого є члени сім`ї підозрюваного, оскільки ОСОБА_7 проживав спільно з ними протягом 15 (п`ятнадцяти) років, слідчий суддя приходить до переконання, що станом на теперішній час ризики впливу підозрюваним ОСОБА_4 на потерпілого втратив свою актуальність.

Одночасно, слідчий суддя враховує, що позиція сторони захисту зводиться до того, що останні є зацікавленими у справедливому розслідуванні даного кримінального правопорушення, а підозрюваний свою провину визнає у повному обсязі.

Так слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як вбачається з п. 62 рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України», у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.

З урахуванням встановлених вище обставин, врахувавши процесуальну поведінку підозрюваного протягом дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, його особу та характеризуючі дані, який раніше не судимий, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину, має постійне місце проживання, ту обставину, що ризик впливу на потерпілого є повністю мінімізованим, хоча й ризик можливих спроб переховування від органу досудового розслідування повністю не виключається у повному обсязі, слідчий суддя прийшов до висновку про доцільність в даному випадку застосувати до ОСОБА_4 наступний за суворістю після тримання під вартою запобіжний захід - у вигляді цілодобового домашнього арешту, який, на переконання слідчого судді, враховуючи стадію досудового розслідування, повністю нівелює усі заявлені та встановлені ризики та в повному обсязі урівноважує інтереси сторін щодо запобігання вчиненню дій, спрямованих на перешкоджання розслідуванню кримінального провадження з одного боку та щодо належного забезпечення права на захист в рамках кримінального переслідування - з іншого.

Зокрема, слідчий суддя звертає увагу на те, що зобов`язання підозрюваного цілодобово не залишати приміщення власного домоволодіння, унеможливить вчинення підозрюваним дій, спрямованих на переховування від органів досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя враховує, що в контексті справи ЄСПЛ «Манчіні проти Італії» визнано, що домашній арешт може цілком забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, оскільки за наслідками та способом застосування як тримання під вартою, так і цілодобовий домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.

З огляду на те, що за своєю суттю такий запобіжний захід, як домашній арешт полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу, відповідно до положень ч. 5 ст.194 КПК України, для зменшення ризику переховування, на підозрюваного ОСОБА_4 слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України.

На думку слідчого судді, застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в повній мірі відповідатиме загальним засадам кримінального провадження та національному законодавству України, зокрема практиці ЄСПЛ як його частині, а тому подане клопотання захисника підозрюваного підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 181, 182, 201, 202, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу в рамках кримінального провадження № 0001042 від 25.08.2024 відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Змінити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зобов`язавши його цілодобово не залишати приміщення домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 23.10.2024, в межах строків досудового розслідування.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_4 , строком до 23.10.2024, в межах строків досудового розслідування, наступні обов`язки, а саме:

-прибувати до слідчого, прокурора та/або суду за першою вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1