Провадження №1-кп/523/1434/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2024 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3

у присутності обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0001183 від 30.07.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Поляна Добровеличківського району Кіровоградської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, вдівця, працюючого неофіційно, в силу ст.89 КК України не маючого судимості.

Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні злочину, передбачених ст.185 ч.4 КК України, -

Встановив:

28.07.2024 року у вечірній час доби ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним, що на території України оголошений воєнний стан відповідно Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_5 за №64/2022 від 24.02.2022 року та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" за №2102-ІХ від 24.02.2022р. у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України та продовженого Указами Президента України за №133/2022 від 14.03.2022р., №259/2022 від 18.04.2022р., №341/2022 від 17.05.2022р., №573/2022 від 12.08.2022р., №757/2022 від 7.11.2022р., №58/2023 від 6.02.2023р., №254 від 1.05.2023р., №451 від 26.07.2023р., №734 від 6.11.2023р., №49 від 5.02.2024р., №271/2024 від 6.05.2024р., №469/2024 від 23.07.2024р., Законами України №2119-ІХ від 15.03.2022р., №2212-ІХ від 21.04.2022р., №2263-ІХ від 22.05.2022р., №2500-IX від 15.08.2022р., №2738-IX від 16.11.2022р., №2915-IX від 7.02.2023р., №3057-IX від 2.05.2023р., №3275-IX від 27.07.2023р., №3429-IX від 8.11.2023р., №3429-IX від 8.11.2023р., №3564-IX від 6.02.2024р., №3684-IX від 8.05.2024р., №3891-IX від 23.07.2024р., знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , діючи навмисно, маючи корисливий намір направлений на заволодіння чужим майном в умовах воєнного стану, скориставшись сприятливими умовами, що за його діями ніхто не спостерігає, через хвіртку зайшов на територію зазначеного домоволодіння, після чого шляхом відчинення вікна проник всередину квартири АДРЕСА_4 вищевказаного будинку, звідки таємно викрав майно, належне потерпілій ОСОБА_6 , а саме телевізор марки «Kivi» вартістю 7000 гривень, каво машину марки «Melitta» вартістю 5000 гривень, фотоапарат марки «Canon» вартістю 3000 гривень, електричний чайник марки «Philips» вартістю 1100 гривень, фотоапарат марки «Зеніт»(Е) вартістю 500 гривень та лінзу до нього вартістю 300 гривень, фотоапарат марки «Зеніт»(ЕТ) вартістю 500 гривень та лінзу до нього вартістю 300 гривень, після чого покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим своїми протиправними діями спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 17700 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що дійсно, у вказаний в обвинувальному акті день 28.07.2024 року у нічний час доби вийшов зі свого двору та пішов до огорожі сусідів. Переконавшись, що його дії залишаються не помітними, відчинивши хвіртку, опинився на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , підійшов до вікна, штовхнув шибку, вікно відчинилося, потім заліз в середину приміщення квартири АДРЕСА_4 , звідки на кухні взяв електрочайник, кавоварку, телевізор, два фотоапарати, викрадене майно виклав через вікно, після чого поніс до себе додому. Два фотоапарати здав до скупки, розташованої по АДРЕСА_5 , отримавши 500 гривень, інші речі залишилися вдома, коли повертався, біля будинку стояли співпрацівники поліції, яким добровільно видав викрадені предмети, фотоапарати викупили, в подальшому майно повернули потерпілій.

Вину у скоєнні кримінального правопорушення визнає повністю, усвідомлюючи протиправність своїх дій, що скоїв крадіжку у період дії оголошеного воєнного стану, дав покази, які співпадають з пред`явленим обвинуваченням, висловлюючи щире каяття та не оспорюючи кваліфікацію дій. Причину вчинення кримінального правопорушення пояснити не зміг, запевняючи, що більше нічого подібного вчиняти не буде, завданий потерпілій збиток відшкодований в повному обсязі шляхом повернення викраденого майна.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження та за відсутністю клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит потерпілої, свідків, повне оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення, та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування ніким із учасників процесу не оспорюються.

Покази обвинуваченого, дані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_4 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 своїми діями скоїв умисний злочин, передбачений ст.185 ч.4 КК України та його дії правильно кваліфіковані за кваліфікуючими ознаками, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному із проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану та його вина повністю доказана.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КПК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Разом з цим суд враховує положення ч.2, ч.3 ст.4 КК України за змістом якої злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

За правилам ст.65 ч.2 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме приймає до уваги характер та ступінь тяжкості, суспільну небезпечність скоєного ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, те, що він в силу ст.89 КК України вважається особою, що не має судимості, що підтверджується спец. вимогою УІАП ГУНП в Одеській області, датованої 5.08.2024 року та долученої стороною обвинувачення до матеріалів судового провадження, крім цього має постійне місце мешкання, на утриманні неповнолітню дочку, також суд враховує наявність у обвинуваченого бажання вести законослухняний спосіб життя, його негативне відношення до скоєного діяння, усвідомлення своєї провини, відсутність тяжких наслідків та матеріальних претензій, повернення викраденого майна, що знайшло своє документальне підтвердження у ході судового засідання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст.66 ч.1 п.1 КК України суд відносить щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлені та не вказані досудовим слідством.

Також з`ясовано, що у ході досудового слідства здійснювалось залучення експертів для проведення трасологічної дактилоскопічної експертизи за №СЕ-19/116-24/17153-Д від 26.08.2024р., процесуальні витрати якої відповідно довідки розрахунку становлять 3029,12 гривень, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати у вказаній сумі.

Крім цього вивченням матеріалів встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучались речові докази, а саме телевізор марки «Kivi», каво машина марки «Melitta», фотоапарат марки «Canon», електричний чайник марки «Philips», фотоапарат марки «Зеніт»(ЕТ) та лінза до нього, які передані потерпілій ОСОБА_6 на відповідальне зберігання під розписку.

Речовий доказ, а саме сейф-пакет експертної служби PSP1090520, в якому знаходиться фрагмент сліду пальця руки, який переданий на зберігання до камери схову при відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області відповідно квитанції №806 від 31.07.2024р., після набрання вироком чинності підлягає знищенню.

Речовий доказ - фотоапарат марки «Зеніт» (Е) з лінзою у чохлі, який не визнаний належним потерпілою та зберігається у камери схову при відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області відповідно квитанції №827 від 9.08.2024р., після набрання вироком чинності слід обернути у дохід держави.

Водночас з`ясовано, що слідчим суддею Суворовського районного суду м. Одеси були постановлені ухвали за №523/12903/24 (Пр. №1-кс/523/2538/24) від 1.08.2024 року, №523/12903/24 (Пр. №1-кс/523/2595/24) від 13.08.2024 року про накладення арешту на вищевказані предмети.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Дослідивши надані прокурором матеріали, суд дійшов до висновку, що ухвали слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 1.08.2024р., 13.08.2024р. про накладення арешту на вилучене майно, а саме телевізор марки «Kivi», каво машина марки «Melitta», фотоапарат марки «Canon», електричний чайник марки «Philips», два фотоапарати «Зеніт» після набрання вироком чинності підлягають скасуванню, оскільки в подальшому потреба в застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпадає, так як всі процесуальні дії закінчені, всі необхідні експертні дослідження по справі проведені, ніким із учасників процесу не оспорюються.

Матеріали кримінального провадження досудового розслідування за №0001183 від 30.07.2024 року до обвинувального акту прокурором не долучались, суду лише були надані характеризуючи матеріали відносно ОСОБА_4 та документи щодо речових доказів.

На підставі викладеного, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, оцінюючи обставини скоєного кримінального правопорушення, спосіб та мотив, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєного діяння, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який у судовому засіданні свою вину визнав повністю, вважається раніше не судимою особою, його щире каяття, негативне ставлення до скоєного, відсутність тяжких наслідків, те, що він має постійне місце проживання, приймаючи до уваги поведінку ОСОБА_4 під час судового провадження, з якої вбачається, що він усвідомив протиправність своїх дій, зробив висновки, має бажання вести законослухняний спосіб життя, на теперішній час не є суспільно-небезпечною особою, враховуючи думку прокурора щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних проступків або правопорушень.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, тому скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75, 76 КК України, ст.ст.100, 349, 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд,-

Ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, призначивши йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 п.п.1,2 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Виконання вироку в даній частині покласти на відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області за місцем проживання засудженого.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати у загальній сумі 3029,12 гривень - вартість проведеної дактилоскопічної експертизи, пов`язаної із залученням експертів під час досудового розслідування.

Ухвали слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси за №523/12903/24 (Пр. №1-кс/523/2538/24) від 1.08.2024 року, №523/12903/24 (Пр. №1-кс/523/2595/24) від 13.08.2024 року, якими був накладений арешт на вилучені предмети, а саме телевізор марки «Kivi», каво машину марки «Melitta», фотоапарат марки «Canon», електричний чайник марки «Philips», два фотоапарати «Зеніт» скасувати.

Речові докази - телевізор марки «Kivi», каво машину марки «Melitta», фотоапарат марки «Canon», електричний чайник марки «Philips», фотоапарат марки «Зеніт»(ЕТ) та лінзу до нього, які передані потерпілій ОСОБА_6 на відповідальне зберігання під розписку вважати повернутими за належністю.

Речовий доказ - сейф-пакет експертної служби PSP1090520, в якому знаходиться фрагмент сліду пальця руки, який переданий на зберігання до камери схову при відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області відповідно квитанції №806 від 31.07.2024р. - знищити.

Речовий доказ - фотоапарат марки «Зеніт» (Е) з лінзою у чохлі, який зберігається у камери схову при відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області відповідно квитанції №827 від 9.08.2024р. - обернути у дохід держави.

Виконання вироку в даній частині покласти на відділ поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1