Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/188/24
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
15 листопада 2024 року
Ружинський районний суд Житомирської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Заріччя Бердичівського району Житомирської області,
зареєстрованого та проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 , українця,
громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого,
раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-
ОСОБА_4 будучи неодноразово притягнутим Ружинським районним судом до адміністративної відповідальності за ч. 1, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме: 15.05.2023, 06.06.2023, 20.11.2023, перебуваючи на превентивних обліках Національної поліції за категорією «Кривдник» на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та продовжив і надалі вчиняти домашнє насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 , з якою він проживає в одному будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Так, 23.12.2023 о 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебував за місцем спільного проживання по АДРЕСА_1 , де в останнього виник умисел на вчинення домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 у вказаний день час та місці, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», безпричинно, почав вчиняти по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 дії виражені у словесних образах, погрозах, висловлюваннях в її адресу слів нецензурної лайки, приниженні (психологічне домашнє насильство), що призвело до психологічних страждань з періодичною фрустрацією.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
Відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.126-1 КК України визнав повністю, пояснив, що з матір`ю він проживає в одному будинку і дійсно неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, також 23.12.2023 він словесно ображав, висловлювався в адресу своєї матері словами нецензурної лайки.
Просив суд суворо його не карати та не заперечує проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Отримавши показання обвинуваченого, що відповідають фактичним обставинам обвинувачення, враховуючи те, що учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України доведена повністю та кваліфікація його дій за ст.126-1 КК України, умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, на переконання суду, є правильною.
Призначаючи міру покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Судом встановлено, що обвинувачений відповідно до ст.12 КК України вчинив нетяжкий злочин, раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо. На обліку у спеціалізованих медичних установах не перебуває. Вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро каявся.
Згідно висновку досудової доповіді, ОСОБА_4 є особою, відносно якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.66 КК України судом не встановлені.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.67 КК України судом не встановлені.
Враховуючи вище наведене, приймаючи до уваги відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, а також з врахуванням сукупності всіх обставин, які характеризують особу винного, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду.
Крім того, враховуючи обставини справи, а саме те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення відносно своєї матері, суд приходить до висновку, що в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством необхідно застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок, передбачений п. 5 ч. 1ст. 91-1 КК України, а саме, направити ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників строком на 1 місяць. Суд вважає, що такий обмежувальний захід із покладенням обов`язку буде сприяти виправленню обвинуваченого та покращенню психологічного здоров`я потерпілої.
Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування за місцем проживання кривдника.
При цьому вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, буде цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного.
У ході судового провадження запобіжні заходи щодо обвинуваченого не застосовувались.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Речові докази відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік.
Покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 2 ст. 59-1 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою подолання домашнього насильства.
На підставі п.5 ч.1 ст.91-1 КК України застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід, а саме:
-направити ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників на строк 1 (один) місяць, який за потреби може бути продовжено судом.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.
Суддя ОСОБА_1 .