Дата документу 11.09.2024
Справа № 334/7287/24
Провадження № 1-кп/334/666/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду матеріали кримінального провадження № 0001188 від 15.06.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Ленінського районного суду м.Запоріжжя перебуває кримінальне провадження № 0001188 від 15.06.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, оскільки судовий розгляд у справі ще не розпочинався, відсутні підстави обирати запобіжний захід більш м`який ніж тримання під вартою. Обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на свідків, вчинити інший злочин.

Крім того, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , обраний слідчим суддею на досудовому слідстві, закінчується 16.09.2024, однак розглянути кримінальне провадження до спливу вказаного строку не є можливим.

Враховуючи вищезазначене виникла необхідність в продовжені строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Захисник обвинуваченого заперечував у повному обсязі проти задоволення клопотання, зазначив, що до обвинуваченого потрібно застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

ОСОБА_5 підтримав свого захисника.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.3 статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.06.2024 р. відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 14.08.2024 р.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2024 р. обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 16.09.2024 р.

Під час розгляду питання доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою прокурор наполягала, вказуючи, зокрема, на те, що обвинувачений, знаходячись на волі, може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про доцільність продовження тримання під вартою ОСОБА_5 , суд враховує практику Європейського суду з прав людини.

Обрання, продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»).

При вирішенні питання про обрання строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за які КК України передбачено покарання у вигляді від 7 до 10 років позбавлення волі.

Крім цього відповідно до п. 79 рішення в справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».

На думку суду конкретним суспільним інтересом, який превалює над принципом поваги до свободи особистості є забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, а саме людини, її життя.

Також суд враховує і вимоги ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція Європейського Суду з прав людини, викладена у справі «Слоев проти України»), а саме, що після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, однак застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду.

Крім того, розгляд справи ще не розпочався, у судовому засіданні не допитані свідки, а тому існує ризик того, що знаходячись на свободі, обвинувачений зможе на них впливати. Письмових доказів неможливості перебування обвинуваченої у СІЗО, ані захисником, ані обвинуваченою до суду не надано.

Оскільки на даний час по справі триває судовий розгляд, який зважаючи на категорію складності справи, потребує значного проміжку часу для його закінчення, адже на даний час, у судовому засіданні, ще не допитані свідки, не досліджені письмові докази суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 строком на 60 днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за доцільне не застосовувати заставу

Враховуючи вище викладене, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 197, 315, 334 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження терміну запобіжного заходу, тримання під вартою, обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід, тримання під вартою, строком на 60 днів до 09.11.2024 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з моменту її оголошення до Запорізького апеляційного суду в установленому порядку.

Суддя: ОСОБА_1