490/936/22 18.09.2024
н/п 1-в/490/63/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/936/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2024 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Центрального районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення в місця позбавлення волі відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Миколаєві, є громадянином України, має професійно-технічну освіту, неодружений, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання,

В С Т А Н О В И В :

Вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 19 травня 2023 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 /два/ роки та покладено обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України. Вирок набрав законної сили 19 червня 2023 року.

21 березня 2024 року до Центрального районного суду м.Миколаєва надійшло подання начальника Центрального районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 в місця позбавлення волі. В обґрунтування поданого подання зазначено, що засуджений ОСОБА_5 після постановки на облік, будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, допустив неявку на реєстрацію без поважної причини 20 листопада 2023 року. ОСОБА_5 пояснив, що знаходився на лікуванні в Миколаївському міському протитуберкульозному диспансері, але документів, які підтверджують цей факт він не мав, у зв`язку з чим 08 грудня 2023 року йому було винесено попередження. Проте засуджений ОСОБА_5 відповідних висновків так і не зробив і вже 15 січня 2024 року та 19 лютого 2024 року знову допустив неявку на реєстрацію. 05 березня 2024 року ОСОБА_5 з`явився до Центрального районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях та повідомив, що він знаходився на стаціонарному лікуванні в 10-му відділенні Миколаївського обласного центру психічного здоров`я з 16 лютого 2024 року по 05 березня 2024 року. Проте згідно довідки КНП "МОЦПЗ" 15 січня 2024 року в зазначеному закладі ОСОБА_5 не було. Не дивлячись на проходження лікування від алкоголізму, засуджений з`явився до органу пробації 05 березня 2024 року з характерними ознаками стану сильного алкогольного сп`яніння та поводив себе агресивно. До адміністративної відповідальності за час іспитового строку притягувався 21 серпня 2023 року за ст.175-1 КУпАП, 02 листопада 2023 року за ч.1 ст.178 КУпАП. Окрім того, на розгляді ОСОБА_6 та Жовтневого районних судів перебувають справи, в яких ОСОБА_5 обвинувачується у злочинах, які вчинені ним під час перебігу іспитового строку. У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 висновків не зробив, на шлях виправлення не став, допустив невиконання покладених судом обов`язків без поважних причин, неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності та наразі обвинувачується у вчиненні злочинів під час іспитового строку, вказане, на думку органу пробації, свідчить про наявність підстав для скасування іспитового строку та направлення засудженого для відбуття покарання за вироком суду.

В судовому засіданні прокурор проти задоволення вказаного подання заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Представник органу пробації подане подання підтримала та просила задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про розгляд подання повідомлявся належним чином.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши подання органу пробації та особову справу засудженого ОСОБА_5 №54/2023, суд приходить до наступного.

Згідно п.8 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідно до вироку Центрального районного суду м.Миколаєва від 19 травня 2023 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 /двох/ років з дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки. На підставі ст.76 КК України, покладено на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вирок набрав законної сили 19 червня 2023 року.

13 липня 2023 року до Центрального районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях надійшли копія вироку від 19 травня 2023 року та розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили.

17 липня 2023 року засудженому ОСОБА_5 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання, роз`яснені обов`язки, покладені на нього судом, та винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно якої встановлені дні явки до Центрального районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях кожний третій понеділок кожного місяця.

Відповідно до листка реєстрації, у період іспитового строку ОСОБА_5 16 жовтня 2023 року та 20 листопада 2023 року не з`явився до Центрального районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях на реєстрацію, у зв`язку з чим 08 грудня 2023 року було винесено попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

З письмових пояснень засудженого ОСОБА_5 від 27 жовтня 2023 року вбачається, що причиною не з`явлення на реєстрацію було те, що 10 жовтня 2023 року його було госпіталізовано до КНП "МОЦПЗ" МОР, що підтверджується копією довідки лікувального закладу від 20 жовтня 2023 року №01-1286. Як вбачається з письмових пояснень засудженого ОСОБА_5 від 08 грудня 2023 року, причиною нез`явлення на реєстрацію 20 листопада 2023 року було те, що він проходив лікування у протитуберкульозному диспансері, однак підтверджуючих документів не має.

Після цього, 15 січня 2024 року та 19 лютого 2024 року засуджений ОСОБА_5 знову допустив неявку на реєстрацію до Центрального районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, у зв`язку з чим 05 березня 2024 року знову було винесено попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

З письмових пояснень засудженого ОСОБА_5 від 05 березня 2024 року вбачається, що причиною не з`явлення на реєстрацію було перебування на лікуванні у КНП "МОЦПЗ" МОР у період часу з 16 лютого 2024 року по 05 березня 2024 року. Однак, документального підтвердження про поважність причин неявки 15 січня 2024 року засудженим надано не було.

Згідно ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24 жовтня 2003 року №7 встановлено, що згідно з ч.2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч.2 ст.166 КВК України, у разі систематичного невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Систематичним невиконанням покладених на засудженого обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин. Систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок.

Таким чином, суд, вирішуючи питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання, повинен з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки, в чому полягали правопорушення, чи відбувались вони систематично, які стягнення були покладені на засудженого, чи можна розглядати викладені в поданні факти як свідчення про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Суд вважає, що підстави для задоволення подання відсутні, оскільки як встановлено з матеріалів особової справи засудженого, ОСОБА_5 періодично з`являвся на реєстрацію до органу пробації у встановлені дні, а у випадку неявки засуджений надавав пояснення про причини своєї неявки.

Сам факт неявки до відділу пробації не може бути безумовним свідчення небажання ставати на шлях виправлення, а отже і вагомою підставою для направлення засудженого для реального відбування покарання.

Як вбачається з копії повідомлення Комунального некомерційного підприємства "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради від 05 червня 2024 року за №2676, громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на лікуванні з 16 лютого 2024 року по 05 березня 2024 року, з 08 березня 2024 року по 29 березня 2024 року, з 02 квітня 2024 року по 21 квітня 2024 року, з 03 травня 2024 року по 21 травня 2024 року з діагнозом: "РПП внаслідок вживання алкоголю, синдром відміни". З 24 травня 2024 року по теперішній час лікується стаціонарно в наркологічному відділенні.

Згідно відповіді на запит Комунального некомерційного підприємства "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради від 25 червня 2024 року №3041, громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 17 червня 2024 року по теперішній час лікується стаціонарно в наркологічному відділенні.

Крім того, з матеріалів особової справи засудженого встановлено, що протягом іспитового строку ОСОБА_5 притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 21 серпня 2023 року за ч.1 ст.175-1 КУпАП, 02 листопада 2023 року за ч.1 ст.178 КУпАП, проте правопорушень та дій, які свідчать саме про небажання стати на шлях виправлення, не допускав.

Відтак, суд вважає, що відділом пробації не було надано переконливих доказів щодо систематичного невиконання засудженим ОСОБА_5 покладених на нього вироком суду обов`язків та про його небажання стати на шлях виправлення.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що допущені факти неявки на реєстрацію, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення, не є безсумнівними та переконливими та вважає за необхідне у задоволенні подання відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, ст.78 КК України, ст.166 КВК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні подання начальника Центрального районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 в місця позбавлення волі відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом семи днів з моменту її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1