Справа № 740/5249/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/856/24
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 вересня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою, яку було винесено при розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 255-1, ч. 1 ст. 304, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_11 за ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_12 за ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 185 КК України,

було задоволено клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою з визначеною заставою у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб - до 17 листопада 2024 року включно.

Суд першої інстанції, дійшовши до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, мотивував це рішення враховуючи продовження існування заявлених у клопотанні прокурора ризиків, які обґрунтовують тримання обвинуваченого під вартою та міру покарання у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, а також з огляду на доведеність прокурором, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти заявленим ризикам.

Не погоджуючись з ухвалою суду, обвинуваченим ОСОБА_7 була подана апеляційна скарга, в якій останній просить її скасувати та обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що він не має відношення до інкримінованих діянь, а справа щодо нього сфабрикована працівниками поліції. Необхідність застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обґрунтовує тим, що його домогосподарство знаходиться без нагляду та пошкоджене, а його син знаходиться в зоні бойових дій. Також, вказаний запобіжний захід дасть йому можливість повернутися до місця роботи.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , щодо необхідності задоволення поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги сторони захисту, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, на розгляді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Під час досудового розслідування ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обрання, скасування або зміна запобіжного заходу в суді під час судового розгляду регламентується положеннями статті 331 КПК України, у порядку передбаченому главою 18 цього Кодексу, з урахуванням особливостей судового розгляду кримінального провадження, а тому обґрунтованість підозри, коли складений обвинувальний акт і відбуватиметься перевірка доведеності чи недоведеності обвинувачення, апеляційним судом перевірятися не може, оскільки це буде прямим втручанням апеляційної інстанції в розгляд обвинувачення судом першої інстанції, тому доводи апеляційної скарги необґрунтованість висунутого ОСОБА_7 обвинувачення судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Відповідно до ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи питання про доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , місцевий суд, ураховуючи, що ризики, які полягають у можливості обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні або іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, продовжують існувати, а також з огляду на тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим, зважаючи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання останнім процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам, правильно дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, з чим погоджується і колегія суддів.

Посилання сторони захисту на необґрунтованість ризиків, вказаних у клопотанні прокурора, та на відсутність доказів, які обґрунтовують обрання запобіжного заходу та подальше тримання ОСОБА_7 під вартою, не можуть бути підставою для скасування ухвали суду та обрання обвинуваченому запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Доводи, на які посилається обвинувачений у своїй апеляційній скарзі, не спростовують правильності висновків місцевого суду з урахуванням вищевказаних обставин.

Отже, продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_7 місцевий суд правильно зазначив, що вказані прокурором ризики не зменшились та визнав їх такими, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, і на даний час вони виключають заміну запобіжного заходу, як про це просить сторона захисту.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 вересня 2024 року, якою було продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4