Єдиний унікальний номер 728/1871/24
номер провадження № 1-кп/728/132/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2024 року Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмач обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000137 та угоду про визнання винуватості від 18.07.2024 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Ічня Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, військовослужбовця за призовом під час мобілізації в/ч НОМЕР_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що, будучи діючим військовослужбовцем Збройних Сил України, діючи свідомо та навмисно, у порушення вимог та положень ст.ст.4, 11, 16, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Додатку №1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992, пунктів 9, 11, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, пунктів 9.1, 11.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ від 21.08.1998 №622, на початку квітня 2023 року, точної дати не встановлено, знаходячись поблизу населеного пункту м.Курахів Донецької області, точне місце перебування з об`єктивних причин не встановлено, знайшов предмет схожий на бойову гранату М-67 із запалом до неї М-213, чим здійснив незаконне придбання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Окрім того, ОСОБА_4 , будучи діючим військовослужбовцем Збройних Сил України, тобто особою, яка чітко усвідомлювала, що знайдений предмет є вибуховим пристроєм, перевіз предмет, схожий на бойову гранату М-67 із запалом до неї М-213 до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , чим вчинив незаконне носіння вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, де незаконно зберігав до 08.06.2024.

У подальшому, 08.06.2024 о 10:35 год. під час санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , у веранді будинку, у шухляді було виявлено та вилучено один предмет схожий на запал ручної гранати М-213, та предмет схожий на корпус ручної гранати, який є корпусом наступальної осколкової ручної гранати М-67, який споряджається вибуховою речовиною типу ТГ (сплав тротилу та гексогену) масою 184.6 г. У конструктивному поєднанні корпус наступальної осколкової ручної гранати М-67 та запал ручних гранат М-213 є наступальною осколковою ручною гранатою М-67, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до категорії боєприпасів.

Дії, вчинені ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, як придбання, носіння та зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

18.07.2024 між ОСОБА_4 та прокурором була укладена угода про визнання винуватості, яка була направлена до суду разом з обвинувальним актом і яку ОСОБА_4 та прокурор просили затвердити у підготовчому судовому засіданні і ухвалити на підставі неї вирок.

Захисник також просив затвердити вищевказану угоду та призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання.

Заслухавши думку учасників судового провадження щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, перевіривши матеріали надані учасниками провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладено угоду між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Як встановлено у підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, який відповідно до ст.12 КК України належить до тяжких злочинів і щодо нього може бути укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст.469 КПК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 під час досудового розслідування беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, активно сприяв розкриттю злочину, щиро покаявся, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має на утриманні малолітню дитину.

ОСОБА_4 та прокурор погодилися з кваліфікацією дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України та, враховуючи співпрацю ОСОБА_4 зі стороною обвинувачення під час розслідування кримінального провадження, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, надання правдивих показів, характер та тяжкість злочину, ставлення його до вчиненого, яке побудоване на критичній оцінці своєї протиправної поведінки, усвідомлення скоєного, готовність понести покарання та бажання у подальшому проходити службу в підрозділах дислокованих у зоні проведення бойових дій на території України з метою надання відсічі збройній агресії Російської Федерації, стан здоров`я ОСОБА_4 , беручи до уваги інтереси суспільства, наявність суспільного інтересу у забезпеченні швидкого судового провадження, а також з метою попередження вчинення ОСОБА_4 нових злочинів, на підставі вимог ст.50, ст.65 КК України, сторони узгодили покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки із застосуванням положень ст.75, ст.76 КК України, а також погодили, що з ОСОБА_4 підлягають стягненню судові витрати на залучення експерта в сумі 1514.56 грн. та погодили вирішення долі речових доказів - ручної гранати М-67 та запалу ручних гранат М-213 шляхом їх знищення.

Угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України. Так, у ній зазначено: сторони угоди, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням частини статті та статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення, вона скріплена підписами обвинуваченого та прокурора; у ній наявний підпис захисника.

Також судом з`ясовано, що ОСОБА_4 розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом перед прийняттям рішення про затвердження угоди про визнання винуватості з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Погоджене сторонами покарання, на думку суду, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Таким чином суд вважає, що укладена між прокурором та ОСОБА_4 угода про визнання винуватості відповідає вимогам закону, не порушує законних прав та інтересів сторін, а тому може бути затверджена.

Підстав для обрання у відношенні ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 368, 474-475 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 18.07.2024 в м.Бахмач Чернігівської області у кримінальному провадженні №0000137 між прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком суду з випробуванням з іспитовим строком в 1 (один) рік, зобов`язавши його відповідно до ст.76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп.

Речові докази по справі: ручну гранату М-67 та запал ручних гранат М-213 - знищити.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінально процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінально процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 Кримінально процесуального кодексу України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 Кримінально процесуального кодексу України угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя Бахмацького районного суду ОСОБА_1