Провадження по справі №1-кс/522/5234/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

20 вересня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС - криміналіст слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеси, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного в рамках кримінального провадження № 0000283 від 15.04.2024, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 113; ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України та за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.258 КК України та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 304 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

законного представника підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000283 від 15.04.2024.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на всій території України введено воєнний стан, який надалі неодноразово продовжувався та діє понині.

Так, органом досудового розслідування встановлено, що не пізніше 15 травня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи обізнаним про введення воєнного стану на території України, який неодноразово продовжувався та діє понині, перебуваючи на території м. Одеси (більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено), з метою отримання грошової винагороди, вступив у злочинну змову із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та особою, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність та із іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами з числа співробітників спеціальних служб Російської Федерації, направлену на вчинення з метою ослаблення держави підпалу спрямованого на пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, тобто диверсії.

Згідно розробленого невстановленими особами з числа співробітників спеціальних служб Російської Федерації злочинного плану, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 та особою, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, з метою ослаблення держави, за грошову винагороду повинні були з використанням легкозаймистої речовини (бензину), здійснити відкриття та підпал пристрою сигналізації та зв`язку, а саме релейної шафи автоблокування (сигнальної установки), що відповідає за індикацію залізничного полотна (стрілочні переводи, світлофори тощо), що розташована на стратегічно важливій магістральній ділянці об`єкту критичної інфраструктури залізничної галузі, яка розташована на залізничному перегоні Колійний пост НОМЕР_1 км-Одеса-Пересип (пікет №10) в межах функціонування регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» ( АДРЕСА_2 ) і який має важливе народногосподарське та оборонне значення здійснити відеофісацію підпалу, з метою подальшого звіту виконаного завдання співробітникам спеціальних служб Російської Федерації.

Так, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 та особою, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, з метою реалізації спільного злочинного плану, переслідуючи спільні із невстановленими досудовим розслідуванням співробітниками спеціальних служб Російської Федерації злочинні наміри, направлені на вчинення з метою ослаблення держави підпалів спрямованих на пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, вчинений в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом погодились на пропозицію вказаних невстановлених осіб з числа співробітників спеціальних служб Російської Федерації та надали їм свою добровільну згоду на вчинення диверсії.

В подальшому, 15.05.2024 у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 та особою, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, діючи за попередньою змовою із невстановленими особами з числа співробітників спеціальних служб Російської Федерації, з метою реалізації спільного злочинного умислу, попередньо отримали на кросплатформену систему миттєвого обміну повідомленнями з функціями обміну текстовими, голосовими та відео повідомленнями, а також стікерами, фотографіями і файлами різних форматів «Telegram», яка інстальована у мобільний телефон ОСОБА_4 , координати релейної шафи автоблокування (сигнальної установки), що відповідає за індикацію залізничного полотна (стрілочні переводи, світлофори тощо), що розташована на стратегічно важливій магістральній ділянці об`єкту критичної інфраструктури залізничної галузі, яка розташована на залізничному перегоні Колійний пост НОМЕР_1 км-Одеса-Пересип (пікет №10) в межах функціонування регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» ( АДРЕСА_2 ) та інструкції від невстановлених осіб з числа співробітників спеціальних служб Російської Федерації.

Надалі 15.05.2024 о 22 год. 20 хв. ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 та особою, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, діючи за попередньою змовою із невстановленими особами з числа співробітників спеціальних служб Російської Федерації, із пляшкою легкозаймистої речовини (бензину), яку заздалегідь приготували та принесли із собою ОСОБА_5 та особа, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, прибули до релейної шафи автоблокування (сигнальної установки), що відповідає за індикацію залізничного полотна (стрілочні переводи, світлофори тощо), що розташована на стратегічно важливій магістральній ділянці об`єкту критичної інфраструктури залізничної галузі, яка розташована на залізничному перегоні Колійний пост НОМЕР_1 км-Одеса-Пересип (пікет №10) в межах функціонування регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» ( АДРЕСА_2 ), при цьому ОСОБА_5 облив бензином вищевказану релейну шафу, ОСОБА_4 за допомогою сірників її підпалив, а особа, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність на власний мобільний телефон здійснила відеофіксацію дій ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , з метою подальшого звіту виконаного завдання співробітникам спеціальних служб Російської Федерації та після чого пішли до місця, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

Таким чином, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 та особою, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, діючи за попередньою змовою із невстановленими особами з числа співробітників спеціальних служб Російської Федерації, виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення умислу, направленого на вчинення з метою ослаблення держави підпалів спрямованих на пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, вчинений в умовах воєнного стану до кінця, але кримінальне правопорушення не було ними закінчено з причин, які не залежали від їх волі, оскільки вони не змогли відкрити вищевказану релейну шафу та 15.05.2024 о 22 год. 20 хв. черговою по переїзду АТ «Укрзалізниця» було ліквідовано наслідки займання релейної шафи.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.2010 № 999 «Про визначення критеріїв віднесення об`єктів державної власності до таких, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави», підприємства залізничного транспорту загального користування віднесені до об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше 23 травня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території м. Одеси (більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено), з метою отримання грошової винагороди, вступив у злочинну змову із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та особою, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність та із іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами в тому числі з числа співробітників спеціальних служб Російської Федерації, направленого на вчинення терористичного акту тобто, підпалу, який створював небезпеку для життя чи здоров`я людини або заподіяння значної майнової шкоди чи настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту або з метою впливу на прийняття рішень чи вчинення або невчинення дій органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, службовими особами цих органів, об`єднаннями громадян, юридичними особами, міжнародними організаціями, або привернення уваги громадськості до певних політичних, релігійних чи інших поглядів винного (терориста), в тому числі створення хибного інформаційного приводу для пропагандистках медіа ресурсів РФ щодо діяльності на території міста Одеси російського підпілля та створення помилкового враження серед населення України відносно не сприйняття та протидії співробітникам органів військового управління, які ведуть військовий облік та здійснюють мобілізацію населення (Територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки) в умовах збройної агресії РФ проти України.

Згідно розробленого невстановленими особами з числа співробітників спеціальних служб Російської Федерації злочинного плану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 була надана вказівка підшукати осіб, які з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту або з метою впливу на прийняття рішень чи вчинення або невчинення дій органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, службовими особами цих органів, об`єднаннями громадян, юридичними особами, міжнародними організаціями, або привернення уваги громадськості до певних політичних, релігійних чи інших поглядів винного (терориста), за грошову винагороду повинні були здійснити пошук та підпал автомобілів, які використовуються в службовій діяльності представникам сил оборони України.

На виконання спільного злочинного плану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 залучив до вчинення вищевказаних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та особу, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, які на виконання його злочинної вказівки 23.05.2024 у другій половині дня (більш точний час досудовим розслідування не встановлено) здійснили розвідку місцевості за місцем знаходження підрозділів ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме в район вулиць Михайлівської та вул. Заньковецької в м. Одеса, за місцем розташування ІНФОРМАЦІЯ_5 (збірного пункту).

В ході проведення розвідки зазначеної місцевості ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та особа, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, на виконання спільного злочинного плану, визначили, як об`єкти злочинної діяльності та подальший підпал автомобіль марки «Fiat Fiorino», д.н.з. НОМЕР_2 на якому міститься табличка «Обслуговування ТЦК В/Ч ОМР» та автомобіль марки «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_3 , які розміщені за адресою: АДРЕСА_4 .

У подальшому, переслідуючи досягнення спільного злочинного умислу, ОСОБА_4 , підшукав пластикову ємність для бензину, ганчірки, аркуші паперу та маркер червоного кольору, а ОСОБА_5 підшукав бензин. Після чого, вищевказані особи спільно із особою, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, перебуваючи у Савицькому парку м. Одеси, із використанням скляних пляшок від пива, виготовили так званий «коктейль Молотова», шляхом влиття попередньо придбаного бензину в зазначені пляшки та помістили попередньо придбані ганчірки як гніт.

Крім цього, ОСОБА_5 на попередньо підшуканих ОСОБА_4 аркушах паперу та із використанням маркеру червоного кольору виготовив (написав) на аркуші паперу надпис: «ТЦК ГОРИТЕ» для демонстрації під час відеозйомки, яку останній на підтвердження факту підпалу, в тому числі для розповсюдження в мережі Інтернет, повинен був знімати на свій власний мобільний телефон.

Надалі, 24.05.2024 у період з 20 год. 30 хв. по 22 год. 30 хв. ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та особа, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, на виконання вказівки ОСОБА_6 , знаходились в районі Савицького парку м. Одеси, вулиць Мельницької, Михайлівської, Інтернаціонального провулку, Степової очікували на зручну можливість здійснення терористичного акту, шляхом підпалу вищевказаних автомобілів, відсутність руху по вулицям автомобілів, пішоходів та мешканців, які проживають у будинках в районі зазначених вулиць.

В подальшому, о 22 год. 30 хв. ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та особа, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, на виконання вказівки ОСОБА_6 , прослідували до автомобіля марки «Fiat Fiorino», д.н.з. НОМЕР_2 на якому міститься табличка «Обслуговування ТЦК В/Ч ОМР» та автомобіля марки «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_3 , які були розміщені поблизу будинку АДРЕСА_4 , разом з підготовленими двома пляшками з так званим «коктейлем Молотова», запальничками та мобільним телефоном для відеозйомки події, тим сама виконали всі дії, які вважали необхідним для доведення кримінального правопорушення до кінця, але не були завершені з причин, які не залежали від їх волі, оскільки були затримані співробітниками СБУ.

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, мотивуючи клопотання наступним.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, який карається позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.

25.05.2024 о 02 год 00 хв. ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, затримано посадовою особою слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 113; ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України.

Закінчити досудове розслідування, у передбачений ч. 3, п. 4 ст. 219 КПК України строк, протягом 2 (двох) місяців з дня повідомлення ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про підозру, не представляється можливим, оскільки для прийняття законного та обґрунтованого рішення за вказаними матеріалами досудового розслідування необхідно виконати ряд слідчих дій.

У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із клопотанням про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Позиція учасників судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого в повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на те, що ризики, передбачені п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, які були враховані при застосуванні запобіжного заходу, ще мають місце, а саме підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушеннянезаконно впливати на світка та експерта у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого щодо продовження строку дії запобіжного заходу, просили змінити на більш м`який запобіжний захід.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (частина 5 статті 9 КПК України).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Висновки органу досудового розслідування щодо причетності підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими, тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_11 від 27.05.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор», строком на 60 днів, без визначення розміру застави, до 23.07.2024.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.06.2024 вищевказану ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.05.2024 залишено без змін.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_12 від 23.07.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор», строком на 60 днів, без визначення розміру застави, до 20.09.2024.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 від 20.09.2024 було продовжено строк досудового розслідування кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, внесеному 15.04.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000283, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 113; ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України та за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 304 КК України, до 6 місяців, тобто до 25.11.2024 року включно.

Інкримінована підозра ОСОБА_5 підтверджується зібраними у ході досудового розслідування та долученими до матеріалів клопотання належними та допустимими доказами, зокрема: повідомленнями про вчинення кримінальних правопорушень протоколом огляду місця події від 25.05.2024 за адресою: АДРЕСА_4 ; протоколом обшуку від 25.05.2024 за адресою: АДРЕСА_5 ; протоколом обшуку від 25.05.2024 за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом обшуку від 25.05.2024 за адресою: АДРЕСА_6 ; протоколами огляду місця події від 16.05.2024 за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України від 25.05.2024; поясненнями свідків ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 ; ОСОБА_16 ; протоколом огляду від 23.05.2024; листом АТ «Укрзалізниця»; матеріалами виконаного доручення слідчого; поясненнями підозрюваного ОСОБА_4 ; поясненнями підозрюваного ОСОБА_5 ; поясненнями підозрюваного ОСОБА_6 ; поясненнями особи, що вчинила суспільно небезпечне діяння, але не досягла віку з якого настає кримінальна відповідальність; протоколом огляду Телеграм каналу ІНФОРМАЦІЯ_6 ; протоколом огляду автомобіля Hyundai Terracan, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , який перебував за адресою: АДРЕСА_7 ; протоколами про проведення слідчих експериментів; протоколом огляду мобільного телефону особи, що вчинила суспільно небезпечне діяння, але не досягла віку з якого настає кримінальна відповідальність; протоколом огляду мобільного телефону підозрюваного ОСОБА_5 ; протоколом огляду мобільного телефону підозрюваного ОСОБА_4 ; матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій; протоколами про проведення слідчих експериментів; висновками експертиз.

Щодо існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що наразі продовжують існувати ризики, визначені ст. 177 КПК, і що необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного.

Запобіжні заходи застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження. Їх дія носить превентивний (попереджувальний) характер реалізації особами дій, направлених на перешкоджання здійсненню правосуддя у справі.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченими зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Крім того, суд враховує, що вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення як обставина, яка впливає на вибір судом виду запобіжного заходу (пункт 1 частини 1 статті 178 КПК), має опосередкований вплив й на оцінку рівня ймовірності вчинення підозрюваним тих чи інших дій, які кваліфікуються як ризики за статтею 177 КПК. Чим меншою є вагомість зібраних доказів на підтвердження підозри та чим нижчим є рівень її обґрунтованості, тим меншою є вірогідність незаконного втручання особи підозрюваного у хід досудового розслідування чи переховування від правосуддя, і навпаки.

Зазначений стандарт доказування (переконання) суд використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК, у цьому кримінальному провадженні.

Як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, відповідальність за найтяжчий з яких передбачає позбавлення волі п`ятнадцять років або довічне позбавленням волі, з конфіскацією майна, підозрюваний раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, не одружений, ніде не навчається, дітей не має, проживає з батьками, що свідчить про посередні соціальні зв`язки підозрюваного.

Метою продовження строку дії запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Щодо ризику переховування від суду.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст. 113 КК України. Санкція вказаної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років або довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення при констатації наявності вказаного ризику. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58). Тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному у сукупності з іншими обставинами, якими в цьому випадку є законодавчі приписи щодо неможливості застосування «пільгових» інститутів кримінального права у відповідній категорії справ, та наявність документів для виїзду закордон.

Отже, оцінюючи можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, слідчий суддя вважає такі дії вірогідними в будь-який момент кримінального провадження. Співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Тому з метою нівелювання такого ризику переховування, застосування до підозрюваного запобіжного заходу в уигляді тримання під вартою, вбачається обґрунтованим.

Тому, слідчий суддя погоджується з прокурором, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування обвинуваченого від суду.

Наведені обставини в сукупності дають підстави дійти висновку про наявність ризику ймовірного переховування від органу досудового розслідування чи суду.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

В ході проведення досудового розслідування для встановлення окремих обставин важливими є речі та документи, що знаходяться у володінні ОСОБА_5 . Вказані речі і документи не були в повній мірі отримані органом досудового розслідування раніше, враховуючи необхідність дотримання конспірації у ході здійснення слідчих дій до моменту затримання підозрюваного.

Таким чином, наявні обґрунтовані підстави вважати, що маючи доступ (безпосередній, або через інших осіб) до речей та документів, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, ОСОБА_5 у випадку незастосування щодо нього запобіжного заходу, або застосування більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, матиме змогу знищити, приховати або спотворити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги, що:

- в ході розгляду даного клопотання підозрюваному та його адвокату стали відомі матеріали кримінального провадження, зокрема, протоколи допиту свідків, з яких вони дізнались зміст показань та особисті дані, що уможливлює вплив на останніх.

Вказані обставини формують у слідчого судді переконання щодо наявності ризику впливу підозрюваним на учасників цього кримінального провадження.

Ризик перешкоджання слідству іншим шляхом слідчий суддя до уваги не бере через його неконкретизованість.

Ризик вчинення іншого або продовження вчинення кримінального правопорушення слідчий суддя до уваги не бере, оскільки слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні не надано будь-яких документів на підтвердження факту притягнення підозрюваного раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Щодо застосування менш суворого запобіжного заходу.

Встановлені під час судового засідання обставини у свої сукупності та взаємозв`язку формують у суду переконання, що запобігти доведеним під час розгляду клопотання слідчого ризикам неможливо без застосування запобіжного заходу. Однак, суд в цьому випадку не може погодитися з прокурором, що наявність цих ризиків є безумовною підставою для ізоляції підозрюваного і взяття його під варту.

Частиною 1 ст. 176 КПК України встановлена відповідна ієрархія запобіжних заходів від найбільш м?якого (особисте зобов?язання) до найбільш суворого (тримання під вартою). Суд відмовляє у застосуванні чи продовженні строку дії запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (ч. 3 ст. 176 КПК України).

Проте, в цьому кримінальному провадженні на даному етапі досудового розслідування, слідчий суддя не вбачає за можливе запобігти ризикам кримінального провадження із застосуванням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, в тому числі цілодобового, який хоча і пов`язаний з ізоляцією підозрюваного від суспільства, однак зважаючи на встановлені на цьому етапі досудового розслідування ризики, може виявитися неефективним з таких же підстав.

Враховуючи вчинену Збройними Силами Російської Федерації військову агресією проти нашої Держави, на території України було запроваджено воєнний стан відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_17 від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 ''Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-IX, Указом від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-IX, Указом від 6 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженим Законом України від 8 листопада 2023 року № 3429-IX, Указом від 5 лютого 2024 року № 49/2024, затвердженим Законом України від 6 лютого 2024 року № 3564-IX, та Указом від 6 травня 2024 року № 271/2024, затвердженим Законом України від 8 травня 2024 року № 3684-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

Згідно Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо удосконалення відповідальності за колабораційну діяльність та особливостей застосування запобіжних заходів за вчинення злочинів проти основ національної та громадської безпеки» № 2198-IX від 14.04.2022 року, були внесені зміни до Кримінального процесуального кодексу України.

Відтак, згідно ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно положень статті 183 КПК України, під час воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

При цьому, слідчий суддя враховує та наголошує, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 є злочином проти основ національної безпеки України, вчинений в умовах воєнного стану через повномасштабне військове вторгнення російської федерації проти незалежної держави України, що свідчить про зухвалу, безвідповідальну поведінку підозрюваного та без будь-яких моральних вагань, який вочевидь має розуміти, що такі дії як підпал транспортних засобів, які належать підрозділам ЗСУ, призводять до ослаблення держави.

Окрім цього, слідчий суддя враховує, що в рамках вказанного кримінального провадження ще не проведені усі необхідні слідчі дії, а тому вірогідність наявності зазначених ризиків дуже висока.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги тяжкість кримінального правопорушення та роль підозрюваного ОСОБА_5 у його вчиненні, встановлені у ході досудового розслідування ризики, які слідчий суддя визнав обґрунтованими, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 113; ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України, а також враховуючи недостатність застосування інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим.

Тож, наведені вище обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.

В цьому кримінальному провадженні на даному етапі слідчий суддя не вбачає за можливе запобігти ризикам кримінального провадження із застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.

Необхідно враховувати резонансність вказаної справи, зухвалість вчинених злочинів, внаслідок яких підривається суверенітет України, обороноздатність ЗСУ.

А тому, суд доходить висновку, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Разом з тим, для прийняття законного рішення у кримінальному провадженні та забезпеченні проведення повного, всебічного, об`єктивного розслідування кримінального правопорушення необхідно провести значний обсяг слідчих та процесуальних дій, а саме: провести тимчасовий доступ до інформації, якою володіють мобільні оператори та здійснити її огляд; провести тимчасовий доступ до інформації, якою володіють банківські установи та здійснити її огляд; отримати висновок комплексної судово-психіатричної експертизи щодо підозрюваного; отримати висновок технічної експертизи документів за експертною спеціальністю 2.2 (Дослідження матеріалів документів); отримати висновок автотоварознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.2 (Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу); отримати висновок пожежно-технічної експертизи за експертною спеціальністю 10.8 (дослідження обставин виникнення і поширення пожеж та дотримання вимог пожежної безпеки); отримати висновок судової товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.1 (Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів); отримати розсекречені ухвали Одеського апеляційного суду на підставі яких відносно підозрюваних проводились негласні слідчі (розшукові) дії; на підставі одержаних слідством даних, повідомити про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри; допитати підозрюваних по обставинам нової підозри; виконати вимоги ст. 290 КПК України; виконати вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, а саме скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, а тому саме на такий термін слідчий суддя може продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 необхідно продовжити на строк до 60 днів в межах строку проведення досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 132, 176- 178, 183, 186, 193-199, 205, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС - криміналіст слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до 60 днів в межах строку проведення досудового розслідування, тобто до 18.11.2024 року включно.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з моменту винесення ухвали слідчого судді, тобто з 20.09.2024 року.

Ухвала слідчого судді щодо продовження строку дії запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 24.09.2024 року о 16:30 годині в залі суду № 131.

Слідчий суддя: ОСОБА_18

20.09.2024