ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1743/24 Справа № 243/1458/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м.Кривий Ріг

04.11.2024р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області в режимі відео конференції апеляційну скаргу заявниці ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05.09.2024р., якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області від 25.02.2020р. про закриття кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000179 від 18.01.2017р. за ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 187 КК України,

за участю заявника (в режимі ВКЗ) ОСОБА_6

прокурора (в режимі ВКЗ) ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області від 25.02.2020р. про закриття кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000179 від 18.01.2017р. за ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 187 КК України.

Ухвалу слідчого судді оскаржено потерпілою ОСОБА_8 , яка в апеляційній скарзі та доповненнях до неї:

- вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, постановленою з грубим порушенням норм кримінального та кримінального процесуального законодавства, та підлягає скасуванню;

- вважає, що в матеріалах кримінального провадження зібрано достатньо доказів, які містяться в матеріалах кримінального провадження, що 17.01.2017р. о 17:15год. громадянин ОСОБА_9 вчинив щодо неї розбійний напад з проникненням у житло, та спричинив їй легкі тілесні ушкодження, які потягли короткочасний розлад здоров`я;

- зазначає, що свідок ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), кардинально змінила свої первинні показання, та повідомила, що свідком розбійного нападу на ОСОБА_8 ніколи не була, та вважає, що такі показання свідок дала внаслідок здійснення на свідка та членів її сім`ї заходів психологічного та фізичного тиску з боку працівників прокуратури та сім`ї ОСОБА_9 ;

- зазначає, що у даному кримінальному провадженні не було проведено одночасного допиту потерпілої ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) з метою усунення протиріч;

- вказує, що щодо свідка ОСОБА_10 кримінальне провадження не порушувалося, та свідок ОСОБА_10 перебуває за кордоном;

- вважає,що висновки суду повністю протирічать висновкам СМЕ щодо наявних у неї тілесних ушкоджень;

- вважає, що доцільним є зобов`язання виконання слідчим вимог слідчого судді, викладених в ухвалі суду від 03.10.2019р. щодо проведення слідчих дій;

- прохає ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу.

Заслухавши доповідь судді доповідача, доводи потерпілої ОСОБА_8 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали судового провадження та матеріали кримінального провадження № 0000179 від 18.01.2017р.. та перевіривши доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції дійшов до наступних висновків.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що з 18.01.2017р. слідчим відділом Слов`янського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000179 від 18.01.2017р., зареєстрованому у ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_6 за фактом спричинення їй тілесних ушкоджень за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Крім того, з 28.07.2017р. Лозівською місцевою прокуратурою здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000112 від 28.07.2017р., зареєстрованому у ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_6 про вчинення на неї розбійного нападу за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Постановою прокурора Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_12 від 22.01.2018р. матеріали зазначених кримінальних проваджень були об`єднані в одне провадження під № 0000179 від 18.01.2017р.

Постановою слідчого Слов`янського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області ОСОБА_13 від 25.02.2020р. кримінальне провадження № 0000179 від 18.01.2017р. за ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 187 КК України закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Постанову слідчого про закриття кримінального провадження оскаржено потерпілою ОСОБА_8 до суду, та відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчому судді Слов`янського міськрайнного суду Донецької області подано відповідну скаргу.

Слідчий суддя Слов`янського міськрайнного суду Донецької області ухвалою від 05.09.2024р. відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Слов`янського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області ОСОБА_13 від 25.02.2020р. про закриття кримінального провадження № 0000179 від 18.01.2017р. за ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 187 КК України.

Слідчий суддя розглядаючи скаргу ОСОБА_6 вважав, що слідчим під час винесення постанови про закриття кримінального провадження з`ясовані всі обставини кримінального провадження, надана правова оцінка кожному доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд апеляційної інстанції перевіряючи матеріали кримінального провадження, матеріали судової справи та доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 встановив, що відповідно до журналу судового засідання суду першої інстанції від 05.09.2024р. суддя доповідач у справі - слідчий-суддя перебувала поза межами приміщення суду, проте секретар судового засідання перебувала в залі суді, заявник ОСОБА_8 перебувала в приміщенні суду, прокурор також перебував поза межами приміщення суду.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (ст. 124 Конституції України, статті 5, 7, 8 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Наведені законодавчі норми спрямовані на реалізацію гарантованого у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд. Згідно з тлумаченням даної статті в практиці ЄСПЛ, це право включає в себе три елементи: право доступу до правосуддя, ряд вимог щодо організації та складу суду і процесуальні гарантії, що стосуються проведення судового розгляду.

Практична реалізація цих норм пов`язана, зокрема, з чітким регулюванням у кримінальному процесуальному законі питання визначення суду, який вправі розглядати конкретне кримінальне провадження, що виступає гарантією доступності правосуддя та забезпечує належне виконання передбачених у ст. 2 КПК завдань кримінального провадження, серед яких застосування належної правової процедури до кожного учасника кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється професійним суддею одноособово, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 27 КПК України під час судового розгляду та у випадках, передбачених цим Кодексом, під час досудового розслідування забезпечується повне фіксування судового засідання та процесуальних дій за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Крім того, відповідно до ст. 336 КПК України, п. 7,8 ст. 11 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 318 КПК України судове засідання відбувається виключно в спеціально обладнаному для цього приміщенні суду - залі судовиїх засідань.

Виходячи з наведених вище правих норм, можливість дистанційної участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції передбачена лише для учасників судового кримінального провадження, при цьому здійснення правосуддя дистанційно судом, законом заборонено, оскільки передбачено, що судове засідання проводиться виключно у залі судового засідання.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в порушення вказаних вище положень КПК України судом першої інстанції, зокрема слідчим суддею, судовий розгляд проведений з іншого приміщення, яке не є залом судового засідання.

Колегія суддів зазначає, що проведення судового провадження у такому порядку суперечить положенням кримінального процесуального законодавства України та перешкодило учасникам судового провадження, а саме потерпілий реалізувати свої права.

Слід наголосити, що Слов`янський міськрайонний суд Донецької області свою роботу в умовах військового стану не припиняв, підсудність справ цього суду не змінювалася.

Водночас, виходячи із системного аналізу норм кримінального процесуального законодавства, у кримінальній юрисдикції правосуддя не може здійснюватися поза приміщенням суду з огляду на дію принципу безпосередності. За вимогами кримінального процесуального закону суд здійснює правосуддя безпосередньо у залі судового засідання. І тільки у випадках, передбачених ч. 1 ст. 336 КПК, саме учасники кримінального провадження (крім секретаря судового засідання та судового розпорядника), котрі перебувають поза межами приміщення суду, який здійснює це судове провадження, можуть брати участь у судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції.

Вказана позиція наведена в ухвалі Верховного суду від 03.01.2023 року справа № 220/529/22.

Разом з цим, відповідно до ч.1,2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції встановив, що секретар судового засідання та потерпіла ОСОБА_8 перебували безпосередньо в залі судового засідання Слов`янського міськрайоного суду Донецької області, тому відсутність слідчого судді поза межами зали судового засідання є незрозумілою.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що слідчим суддею 21.12.2021р. було витребувано матеріали кримінального провадження № 0000179 від 17.01.2017р. у чотирьох томах, проте, з урахуванням наведеного вище, у суду апеляційної інстанції відсутнє обґрунтоване переконання, що слідчим суддею були безпосередньо дослідженні вказані матеріали кримінального провадження, оскільки слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі не навів своїх висновків щодо правильності прийнятого слідчим рішення, з посиланням на фактичні матеріали кримінального провадження, також не навів своїх висновків щодо оцінки наявних в матеріалах кримінального провадження доказів, фактично обмежившись цитуванням постанови слідчого про закриття кримінального провадження, та формально погодившись із висновками слідчого, що на переконання суду апеляційної інстанції суперечить вимогам ст. 94 КПК України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що надання судом можливості в залі суду досліджувати певні докази, надавати до них доступ всім учасникам провадження і є реалізацією принципів рівності та змагальності сторін кримінального провадження в дослідженні доказів та реалізації інших процесуальних прав.

Наведені обставини є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та є підставою для скасування вироку суду.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно вимог ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З урахуванням наведених вище підстав суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, оскільки встановлено, що судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження за скаргою ОСОБА_6 допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що завадило суду першої інстанції ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст.ст. 405, 407, 415 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05.09.2024р., якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області від 25.02.2020р. про закриття кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000179 від 18.01.2017р. за ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 187 КК України задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05.09.2024р., якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області від 25.02.2020р. про закриття кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000179 від 18.01.2017р. за ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 187 КК України скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді