Справа № 397/854/24
н/п : 1-кп/397/144/24
У Х В А Л А

Іменем Ураїни

про закриття кримінального провадження

17.10.2024 Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в сел. Олександрівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.04.2024 за №0000407, на підставі обвинувального акту стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вуктил Вуктильського району республіки Комі, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.190 КК України,

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Олександрівського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.04.2024 за №0000407 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про закриття кримінального провадження стосовно обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Потерпілий ОСОБА_5 надав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі; претензій до обвинуваченого не має, збитки останній відшкодовано.

Прокурор підтримала клопотання обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступного висновку.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин:

Так, 23.04.2024 близько 22:00 год. ОСОБА_4 прямував по АДРЕСА_3 , де зустрів свого знайомого ОСОБА_5 . В цей момент у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння майном ОСОБА_5 , а саме належним останньому мобільним телефоном, шляхом шахрайських дій.

ОСОБА_6 з метою повторного заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив у ОСОБА_5 надати належний йому мобільний телефон, не маючи наміру його повертати, на що ОСОБА_5 погодився та надав йому свій мобільний телефон марки "Tehno Pop 5".

ОСОБА_4 . скориставшись тим, що ОСОБА_5 не спостерігає за його діями, з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи та особистого самозбагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, тим часим повторно, шляхом зловживання довірою заволодів чужим майном, належним ОСОБА_5 , а саме мобільним телефоном марки ""Tehno Pop 5", чорного кольору, вартістю 1888,02 грн., яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Частина 1 ст.2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Частиною 6 ст. 3 КК України встановлено норму, за якою зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 грн.) - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року - для будь-якого платника податку.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та ті обставини, що відбулась декриміналізація інкримінованого ОСОБА_4 діяння на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024 р., та має зворотну дію в часі, із врахуванням наданої обвинуваченим згоди на закриття кримінального провадження, суд доходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов потерпілим до обвинуваченого не заявлено.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів у вказаному кримінальному провадженні суд вирішує згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 на досудовому розслідуванні не застосовувалися заходи забезпечення кримінального провадження.

Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відсутні.

Керуючись ст.190 ч.2 КК України, cт. 284 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000407 від 25.04.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, закрити за п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази:

- мобільний телефон "Tehno Pop 5", переданий на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 - вважати повернутим власнику.

Копію ухвали направити до Відділу поліції №1 (м. Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області для прийняття рішення в порядку КпАП України.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення через Олександрівський районний суд Кіровоградської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1