ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3031/24 Справа № 204/5323/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2024 року про відмову у зарахуванні у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення за всіма кримінальними провадженнями засудженому ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2024 року було відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про зарахування у строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення за всіма кримінальними провадженнями. Відмовляючи у задоволенні даного клопотання суд першої інстанції перевіривши окремо в межах кожного кримінального провадження дотримання судами першої інстанції норм ст. 72 КК України, не знайшов обґрунтованих підстав для задоволення даного клопотання, як і не знайшов правових підстав для зарахування засудженому строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року із розрахунку день за два.

Так, суд першої інстанції в своїй ухвалі дійшов висновків про те, що: згідно з вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2019 року, запобіжний захід ОСОБА_8 не обирався, а злочин вчинено останнім 27 липня 2017 року; згідно з вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 жовтня 2020 року запобіжний захід ОСОБА_8 не обирався та йому зараховано строк попереднього ув`язнення з 09 липня 2015 року по 17 травня 2015 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі; згідно з вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2022 року запобіжний захід ОСОБА_8 не обирався, строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено відраховувати з 14 грудня 2017 року; згідно з вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2024 року, відповідно до якого злочин, за який засуджено ОСОБА_8 вчинений ним 16 грудня 2016 року у строк відбування покарання зараховано частково відбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2022 року з 14 грудня 2017 року, також на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року) зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 08 лютого 2017 року по 21 березня 2017 року, з розрахунку, що 1 дня попереднього ув`язнення дорівнює 2 дні позбавлення волі.

Отже, засудженому ОСОБА_8 за всіма кримінальними провадженнями у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (у відповідних редакціях статті, що була чинною на час вчинення ОСОБА_8 злочинів, за які його було засуджено). Крім того, з досліджених вироків судом було встановлено, що при призначенні ОСОБА_8 покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України йому у строк покарання було зараховано покарання, відбуте за попереднім вироком.

Також, суд зазначив в своїй ухвалі, що ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обирався у кримінальному провадженні №0002848 від 21 серпня 2017 року, у якому 03 червня 2020 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська винесено вирок, згідно мотивувальної частини якого злочин вчинено ОСОБА_8 20 серпня 2017 року, тобто, після 20 червня 2017 року, а тому суд дійшов висновку, що правові підстави для застосування у даному провадженні Закону в редакції №838-VIII від 26 листопада 2015 року, та зарахування у строк відбування покарання попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі - відсутні.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Захисник засудженого в апеляційній скарзі просить ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2024 року - скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення за всіма кримінальними провадженнями засудженому ОСОБА_8 .

В обґрунтування своїх вимог захисник вказує на те, що під час розгляду клопотання захисника про зарахування у строк відбування покарання, строку попереднього ув`язнення за всіма кримінальними провадженнями судом було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, що є підставою для скасування судового рішення.

Так, захисник вказує, що суд узагальнюючи свої висновки про те, що ОСОБА_8 у строк відбування покарання було зараховано усі строки попереднього ув`язнення, відповідно до Закону, судом першої інстанції не враховано ту обставину, що кримінальне правопорушення, за яке ОСОБА_8 засуджений вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2024 року останній вчинив 16 грудня 2016 року, тобто, в період дії Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року.

При цьому, сторона захисту вказує, що покарання за вказаним вироком ОСОБА_8 призначено, в тому числі із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, тобто за сукупністю кримінальних правопорушень за цим вироком та вироком Ленінського районного суду Дніпропетровська від 13 вересня 2022 року. Також, захисник звертає увагу, що покарання, призначене засудженому за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2022 року призначено за сукупністю кримінальних правопорушень з вироком Індустріального районного суду Дніпропетровська від 03 червня 2020 року.

Відтак, на думку захисника, оскільки злочин, за яким ОСОБА_8 визнано винуватим вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2024 року вчинений в період Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року, а покарання призначено за сукупністю кримінальні правопорушень, то усі строки тримання під вартою в межах різних кримінальних проваджень підлягають зарахуванню засудженому ОСОБА_8 із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення дорівнює два дні позбавлення волі.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник та засуджений апеляційну скаргу підтримали, наполягали на її задоволенні з підстав та мотивів, викладених в ній.

Прокурор проти задоволення апеляційної скарги захисника засудженого заперечував, посилався на її безпідставність та необґрунтованість, просив залишити ухвалу суду перої інстанції без змін.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді доповідача, думку учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника засудженого задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, що передбачено ч. 1 ст. 404 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у ч.1 цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Суд зазначає, що зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання на підставі ст. 72 КК України підлягає лише той строк який було застосовано в межах кримінального провадження за яким судом ухвалено вирок.

Так, 26 листопада 2015 року було прийнято Закон №838-VIII. Цим Законом було змінено ч. 5 ст. 72 КК України і визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включається строк: затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для … участі у судовому розгляді кримінального провадження.

21 червня 2017 року набрав чинності Закон №2046-VIII, яким знову змінено ч. 5 ст. 72 КК України. Цю норму викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».

Таким чином законодавець фактично повернувся до редакції ч. 5 ст. 72 КК України, яка існувала до набрання чинності Законом № 838-VIII.

Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі №663/537/17 (провадження №13-31кс18) щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), згідно якої, якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. У такому разі Закон №838-VIII має переважаючу (ультраактивну) дію.

Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Отже, вирішуючи питання про те, якою редакцією ч. 5 ст. 72 КК України належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено у ч. 2 і 3 ст. 4 КК України, тобто застосовувати правила дії у часі закону України про кримінальну відповідальність, а не правила дії у часі кримінального процесуального закону.

Як вбачається із матеріалів особової справи засудженого та встановлених судом першої інстанції даних, 02 веренся 2019 року вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_8 засуджений за злочини вчинені 27 липня 2017 року, за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. Строк покарання обчислювати з 02 вересня 2019 року. Згідно мотивувальної частини вироку суду під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід не обирався, оскільки він утримується під вартою по кримінальному провадженню №0002848 і рахується за Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська.

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2020 року ОСОБА_8 засуджений за злочин вчинений 20 серпня 2017 року, за ч. 3 ст. 289 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України покарання призначено за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання, призначеного вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2019 року, та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі строком 9 років з конфіскацією майна. Строк відбування покарання ухвалено обчислювати з 14 грудня 2017 року. Запобіжний захід обвинуваченому, до набрання законної сили залишено без змін тримання під вартою. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2020 вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2020 року стосовно ОСОБА_8 . За ч. 3 ст. 289 КК України - змінено. Виключено, на підставі ч. 2 ст. 59 КК України, призначення ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 289 КК України додаткового покарання у виді конфіскації майна. Постановлено вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 3 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років без конфіскації майна. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, постановлено вважати засудженим ОСОБА_8 до покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та покарання за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2019 року, та до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років без конфіскації майна. В решті вирок суду першої інстанції - залишено без змін.

Відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2017 року у кримінальному провадженні №0002848 від 21 серпня 2017 року до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У подальшому відповідно до копій ухвал Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2018 року, 08 грудня 2018 року, 29 березня 2018 року, 16 травня 2018 року, 25 червня 2018 року, 20 серпня 2018 року, 16 жовтня 2018 року, 12 грудня 2018 року, 06 лютого 2019 року, 01 квітня 2019 року, 21 травня 2019 року, 17 липня 2019 року, 12 вересня 2019 року, 31 жовтня 2019 року, 23 грудня 2019 року, 25 березня 2020 року, 14 травня 2020 року, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 продовжувався.

Відповідно до рапорту про затримання особи, ОСОБА_8 затриманий 14 грудня 2017 року.

Вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 жовтня 2020 року ОСОБА_8 засуджено за злочин вчинений 06 липня 2015 року, за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України призначене покарання поглинути покаранням, призначеним вироком від 02 вересня 2019 року Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, який набрав законної сили, та призначити до відбування за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_8 5 років позбавлення волі. Строк покарання ОСОБА_8 рахувати з дня його затримання з 09 липня 2015 року. Зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_8 термін попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні згідно протоколу його затримання з 09 липня 2015 року по 17 липня 2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Запобіжний захід ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні не обирався до набрання вироком законної сили.

Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2022 року ОСОБА_8 засуджений за злочин вчинений 15 серпня 2017 року, за ч. 2 ст. 289 КК України 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання призначеного покарання покаранням призначеним за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2020 року, остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на дев`ять років з конфіскацією всього належного майна. Строк відбування покарання ОСОБА_8 відраховувати з 14 грудня 2017 року. Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 не обирався.

Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2024 року ОСОБА_8 засуджений за злочин вчинений 16 грудня 2016 року за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2022 року, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі строком 9 років з конфіскацією майна. У строк відбування покарання за цим вироком зарахувати частково відбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2022 року з 14 грудня 2017 року по день набрання даним вироком законної сили. Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з дня набрання даним вироком законної сили. На підставі ч. 5 ст. 72 КК (в ред. Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року), зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення дорівнює два дні позбавлення волі з 08 лютого 2017 року по 21 березня 2017 року, включно.

08 лютого 2017 року апеляційним судом Дніпропетровської області до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах 60 днів, строком до 24 березня 2017 року. ОСОБА_8 взято під варту в залі суду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінено на домашній арешт.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2017 року до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Дніпропетровської установи виконання покарань №4 строком на 60 (шістдесят) днів. У подальшому строк тримання під вартою ОСОБА_8 продовжувався в межах кримінального провадження № 0002848 від 21 серпня 2017 року.

Згідно з рапортом про затримання особи від 14 грудня 2017 року, ОСОБА_8 затриманий о 19:00 14 грудня 2017 року відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Згідно з вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2020 року за наслідками розгляду кримінального провадження №0002848 від 21 серпня 2017 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 було обрано в рамках вказаного кримінального провадження 14 грудня 2017 року. Згідно мотивувальної частини даного вироку, злочин, за який засуджено ОСОБА_8 вчинено ним 20 серпня 2017 року, тобто, після втрати чинності Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року.

А відтак, з огляду на викладену хронологію процесуально прийнятих судових рішень щодо ОСОБА_8 , за всіма кримінальними провадженнями, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги захисника про необхідність зарахування ОСОБА_8 строку попереднього ув`язнення з розрахунку що одному дню тримання під вартою відповідають два дні позбавлення волі, колегія суддів не приймає до уваги, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, оскільки засудженому був зарахований в межах одного кримінального провадження за епізодами вчинення злочинів: 25 січня 2017 року, 02 лютого 2017 року, 14 лютого 2017 року у відповідності до роз`яснень викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 у справі 663/537/17, на яку сторона захисту посилається в апеляційній скарзі. В свою чергу, згідно вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2020 року, який був змінений ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року в частині призначеного покарання, у кримінальному провадженні №0002848 від 21 серпня 2017 року, ОСОБА_8 вчинив злочин 20 серпня 2017 року. Згідно вироку суду покарання ОСОБА_8 остаточно призначено на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання, призначеного вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2019 року. Водночас, злочини, за які ОСОБА_8 був засуджений вироком Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2019 року, були вчинені 27 липня 2017 року, тобто після 20 червня 2017 року.

Отже, на думку колегії суддів, правові підстави для застосування у даному кримінальному провадженні Закону України в редакції №838- VIII, та зарахування у строк відбування покарання ОСОБА_8 строку попереднього ув`язнення з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, відсутні.

Щодо вимог захисника про зарахування ОСОБА_8 у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення за іншими кримінальними провадженнями, то колегія суддів зазначає, що проаналізувавши вище вироки Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2019 року, Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 жовтня 2020 року, Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2022 року та Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2024 року, прийшла до висновку про те, що засудженому ОСОБА_8 за всіма кримінальними провадженнями у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (у відповідних редакціях статті, що була чинною на час вчинення ОСОБА_8 злочинів, за які його було засуджено). Крім того, з досліджених судом вироків було встановлено, що при призначенні ОСОБА_8 покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_8 у строк покарання було зараховано покарання, відбуте за попереднім вироком.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскільки згідно матеріалів справи ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обирався у кримінальному провадженні №0002848 від 21 серпня 2017 року, у якому 03 червня 2020 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська винесено вирок, згідно мотивувальної частини якого злочин вчинено ОСОБА_8 20 серпня 2017 року, тобто, після 20 червня 2017 року, то правові підстави для застосування у даному провадженні Закону в редакції № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, та зарахування у строк відбування покарання попереднього ув`язнення з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, відсутні.

З урахуванням викладеного, аналізуючи норми закону та досліджені матеріали справи в межах оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та зарахування ОСОБА_8 у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення за всіма кримінальними провадженнями засудженому у відповідності до Закону в редакції № 838-VIII від 26 листопада 2015 року.

А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2024 року про відмову у зарахуванні у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення за всіма кримінальними провадженнями засудженому ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженюю не підлягає.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_4