У Х В А Л А

про арешт майна

14.11.2024 м. Бар Вінницької області

Слідча суддя Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання дізнавача - начальника сектору дізнання Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000108 від 12.11.2024 про арешт майна,

УСТАНОВИЛА:

До провадження слідчої судді Барського районного суду Вінницької області надійшло клопотання сторони кримінального провадження, за погодженням з прокурором, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 0543 31.10.2019 на ім`я ОСОБА_4 , щодо автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 ; посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане Жмеринським ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій області 18.05.2009 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дізнавач вважає, що вилучені речі мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні та можуть бути доказом факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому звернувся з клопотанням про накладення арешту на вказане майно.

Дізнавач - начальник СД Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 та власники майна були повідомлені про розгляд клопотання, у судове засідання не прибули.

Оскільки відповідно до положень ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття учасників не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя вирішив провести розгляд за відсутності учасників.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та документи, що долучені до нього, слідчою суддею було встановлено таке.

СД Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000108 від 12.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Вказане кримінальне провадження було розпочато на підставі повідомлення, що надійшло 11.11.2024 до ВП № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області від ОСОБА_5 про те, що 11.11.2024 близько 18:30 невідома особа через незачинені ліві передні дверцята проникла в автомобіль «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований біля будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та потрапила у середину, де відчинила бардачок, проникла у нього, чим порушила недоторканість володіння ОСОБА_5 , що захищається законом. З бардачка невідома особа викрала: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 та посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

11.11.2024 під час проведення огляду місця події по АДРЕСА_1 виявлено ОСОБА_6 із викраденим свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 та посвідченням водія серії НОМЕР_3 , які він видав. 11.11.2024 за участі ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_5 було проведено огляд вилученого свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 та посвідчення водія серії НОМЕР_3 . У результаті огляду ОСОБА_5 повідомив, що за сукупністю зовнішніх ознак предмета та тим, що вказані вище документи іменні, він впізнав їх та повідомив, що це дійсно його документи, які до цього викрали з автомобіля. Після завершення огляду свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 та посвідчення водія серії НОМЕР_3 були вилучені та передані на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 12.11.2024 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000108 від 12.11.2024.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, зокрема, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна слідча суддя враховує: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зазначене вище дає достатні підстави вважати, що вилучене майно за ознаками підпадає під п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто може бути предметом кримінального правопорушення, тому такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, сприятиме виконанню завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України, зокрема, забезпечить наявність доказів та можливість їх дослідження під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, відтак, клопотання дізнавача - начальника сектору дізнання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 167, 170-173, 309 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 0543 31.10.2019 на ім`я ОСОБА_4 , щодо автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 ; посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане Жмеринським ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій області 18.05.2009 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя