У Х В А Л А

Іменем України

19 серпня 2024 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0001359 від 14.06.2024 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Борзна Чернігівської області, українки, громадянки України, із середньою освітою, працюючої на посаді продавця ТОВ «ФІРМОВА МЕРЕЖА «КИЇВХЛІБ», не заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої: не з`явилась,

сторони захисту: обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_5 , 13.06.2024 року приблизно о 14 год. 54 хв., знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні магазину «КИЇВХЛІБ» ТОВ «ФІРМОВА МЕРЕЖА «КИЇВХЛІБ» за адресою: місто Київ, вул. Лісківська, 9/22, побачила на прилавку майно, яке належить потерпілій ОСОБА_6 і яке вона залишила без нагляду, а саме мобільний телефон «Samsung Galaxy А52», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , модель SM-A525F/DS, вартістю 2085 гривень 40 копійок, всередині якого знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку ТОВ «ЛАЙФСЕЛЛ», номер абонента НОМЕР_3 , та сім-картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ УКРАЇНА», номер абонента НОМЕР_4 , які для потерпілої матеріальної цінності не становлять, після чого у неї виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного чужого майна, в умовах воєнного стану, який введено з 05 годин 30 хвилин 24.02.2022 року Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено Указами Президента України від 14.03.2022 року №133/2022, від 18.04.2022 року №259/2022, від 17.05.2022 року №341/2022, від 12.08.2022 року №573/2022, від 16.11.2022 року №757/2022, від 06.02.2023 року №58/2023, від 20.05.2023 року №254/2023, від 26.08.2023 року №451/2023, від 06.11.2023 року №734/2023, від 05.02.2024 року №49/2024 та від 06.05.2024 року № 271/2024 строком на 90 діб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_3 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, розуміючи, що її дії фіксуються камерою відеоспостереження, встановленою в приміщенні вказаного магазину, не бажаючи бути викритою, того ж дня, о 15 год. 01 хв. зателефонувала своїй знайомій Особі 1 (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження), якій повідомила про свій намір таємно викрасти залишений потерпілою мобільний телефон, і попросила її прийти та таємно винести вказаний мобільний телефон з приміщення магазину, після чого передати його їй поза межами магазину, на що остання погодилась, тим самим вступила із Особою 1 у змову з метою вчинення злочину.

Того ж дня, Особа 1, приблизно о 15 год. 27 хв., діючи за попередньою змовою, прийшла до магазину «КИЇВХЛІБ» ТОВ «ФІРМОВА МЕРЕЖА «КИЇВХЛІБ» за адресою: місто Київ, вул. Лісківська, 9/22, де ОСОБА_3 , продовжуючи спільний злочинний умисел, вказала їй на місце знаходження захованого мобільного телефону.

Після чого, Особа 1 переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, з метою реалізації спільного злочинного наміру, підійшла до залишеного потерпілою на прилавку мобільного телефону «Samsung Galaxy А52», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , модель SM-A525F/DS, вартістю 2085 гривень 40 копійок, всередині якого знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку ТОВ «ЛАИФСЕЛЛ», номер абонента НОМЕР_3 , та сім-картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ УКРАЇНА», номер абонента НОМЕР_4 , які для потерпілої матеріальної цінності не становлять, вказаний мобільний телефон викрала та винесла з приміщення магазину, в подальшому передала його ОСОБА_3 , яким спільно розпорядились на власний розсуд, тим самим таємно викрали чуже майно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, чим спричинили потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 2085 гривень 40 копійок.

В судовому засіданні судом було роз`яснено обвинуваченій положення ч. 3 ст. 479-2 КПК України, а також запитано згоду обвинуваченої на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з тим, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України, яким крадіжки на суму, що не перевищують 3028 грн., віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.Обвинувачена ОСОБА_3 висловила згоду на закриття кримінального провадження з цих підстав.

Прокурор проти закриття провадження заперечував та просив проводити судовий розгляд в загальному порядку.

Обвинуваченій ОСОБА_3 роз`яснено, що зазначена підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому обвинувачена має право на продовження судового розгляду в загальному порядку. Обвинувачена ОСОБА_3 зазначила, що не бажає продовжувати судовий розгляд та просила закрити провадження.

Потерпіла ОСОБА_6 , належним чином повідомлена про день та час розгляду кримінального провадження, в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, матеріальних претензій до обвинуваченої не має.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини 1 статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 не заперечує проти закриття кримінального провадження із зазначених підстав.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Разом з тим, відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За приписами ч.1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ретроактивний аспект).

Відповідно до частин 1, 6 ст. 3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Отже, відповідні зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, якими визначається максимальний поріг для кваліфікації діяння особи як адміністративного правопорушення, є зміною кримінального законодавства України із всіма наступними наслідками, в тому числі в частині їх зворотної дії у часі.

Водночас, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Причому, визначаючи два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, треба виходити із того його розміру, який діяв на момент вчинення діяння (тобто, до 3028 грн, якщо крадіжку було скоєно у 2024 році).

Тобто, з 09.08.2024 року змінився розмір вартості викраденого майна, який визначає кримінальну відповідальність за такі дії.

Отже, внесені законодавцем зміни до КУпАП України є зміною кримінального законодавства України, які призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону №3886-ІХ має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Як зазначалось вище, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 інкримінується вчинення в умовах воєнного стану 13.06.2024 року крадіжки мобільного телефону «Samsung Galaxy А52», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , модель SM-A525F/DS, вартістю 2085 гривень 40 копійок, всередині якого знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку ТОВ «ЛАИФСЕЛЛ», номер абонента НОМЕР_3 , та сім-картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ УКРАЇНА», номер абонента НОМЕР_4 , на загальну суму 2085 гривень 40 копійок і такі дії кваліфікувались за ч.4 ст. 185 КК України.

Згідно з п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є підставою для закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/111-24/36167-ТВ від 21.06.2024 року у розмірі 1514,56 грн., підлягають віднесенню на рахунок держави.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись п. 4-1 ч. 1 ст. 284, статтями 370-372, 479 -2 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження №0001359 від 14.06.2024 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч.1ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/111-24/36167-ТВ від 21.06.2024 року у розмірі 1514,56 грн., віднести на рахунок держави.

Речові докази: фотокопія коробки від мобільного телефону «Samsung Galaxy А52», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , модель SM-A525F/DS; компакт-диск DVD-R із відеозаписом з внутрішньої камери відеоспостереження в приміщенні торгового павільйону ТОВ «Фірмова мережа «КИЇВХЛІБ» за адресою: м. Київ, вул. Лісківська, 9/22, за 13.06.2024 року - зберігати при матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон Samsung Galaxy А52», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , модель SM-A525F/DS, який повернуто на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити за належністю потерпілій ОСОБА_6 ..

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1