печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілих ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

законного представника потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000458, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.06.2021, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостки, Сумської області, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Печерського районного суду м. Києва на розгляді під головуванням судді ОСОБА_1 перебуває вказане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Через канцелярію суду 19.07.2023 на розгляд суду надійшла угода про примирення від 19.07.2023, укладена між обвинуваченим ОСОБА_5 за участі його захисника - адвоката ОСОБА_4 з однієї сторони та потерпілих ОСОБА_7 , законного представника малолітньої ОСОБА_9 - ОСОБА_8 , інтереси яких представляє адвокат ОСОБА_6 , з іншої сторони.

За змістом вказаної угоди сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 286-1 КК України.

Сторонами узгоджено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк та порядок відшкодування завданої потерпілим шкоди.

Також сторонами угоди узгоджена міра покарання за ч.1 ст. 286-1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Угодою передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 підтримали угоду про примирення та просили затвердити.

Потерпіла ОСОБА_7 , законний представник малолітньої ОСОБА_9 - ОСОБА_8 та їх представник - адвокат ОСОБА_6 угоду про примирення підтримали та просили затвердити.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти затвердження угоди про примирення. Вказав, що з урахуванням пред`явленого обвинувачення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, застосування ст. 69 КК України має бути вмотивованим. Натомість сторонами угоди вказаної вимоги не дотримано. Окрім того, прокурор звернув увагу на особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_5 у 2016 році притягався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Вислухавши думку учасників судового провадження, додатково вивчивши в нарадчій кімнаті угоду про примирення та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

В угоді про примирення від 19.07.2023 сторони угоди узгодили, у разі затвердження угоди, вид і міру покарання ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, штраф в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 174 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Відповідно до тексту угоди вбачається, що обставинами, які пом?якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, є часткове відшкодування збитків на стадії досудового розслідування та щире каяття.

Так, кримінальна відповідальність за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України, тобто за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспортного засобу особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231-1Х від 16.02.2021.

Запроваджуючи посилену кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху для особи, яка керує транспортним засобом в стані сп`яніння, законодавець діяв в інтересах суспільства, оскільки, як вбачається з Пояснювальної записки до проєкту Закону України № 1231-1Х від 16.02.2021, метою прийняття вказаного нормативно - правового акту є необхідність створення безпечних умов для учасників дорожнього руху, збереження життя і здоров`я громадян, підвищення ефективності впливу на дисципліну учасників дорожнього руху з чітким визначенням правових санкцій за вчинені правопорушення, забезпечення належного рівня реалізації прийнятих рішень в адміністративних та кримінальних справах у сфері безпеки дорожнього руху, уточнення обов`язків водія і пасажира, а також деяких повноважень поліцейських.

Верховним судом сформовано правову позицію щодо умов призначення більш м`якого покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин (ст. 69 КК), яка викладена, зокрема у постанові Верховного суду від 18.10.2022 у справі № 161/19745/20. Вказаною позицією зазначено, що в частині правильності застосування ст. 69 КК, Суд зазначає, що частина 1 цього положення надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину». Таке формулювання призводить до висновку, що застосування ст. 69 КК можливе, якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони (1) можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 ст. 66 КК, і (2) істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Хоча в статті 69 КК закон передбачає, що можуть існувати й інші обставини чи сукупність обставин, за яких призначення покарання в межах санкції статті кримінального закону може бути явно несправедливим, однак, виходячи з системного тлумачення кримінального закону, обставини чи сукупність обставин, які відповідно до статті 69 КК надають суду повноваження вийти за межі мінімального покарання, встановленого законом, мають бути такого ж характеру і сили, які зумовили створення привілейованих складів злочинів.

В свою чергу, у поданій суду угоді про примирення сторони не вмотивували, яким чином часткове відшкодування збитків на стадії досудового розслідування та щире каяття, що згідно з умовами угоди є обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, істотно знижують ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 .

Окрім того, згідно з угодою потерпілі та обвинувачений узгодили призначення останньому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., тобто більш м`який вид основного покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 286-1 КК України, що в цьому конкретному випадку, на думку суду, не відповідає як інтересам суспільства внаслідок м`якості, так і суперечить загальним засадам призначення покарання, визначеним статтями 65, 69 КК України.

За таких обставин, суд відмовляє у затвердженні поданої угоди про примирення внаслідок її невідповідності вимогам Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України, а також інтересам суспільства.

Керуючись статтями 372, 474 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

В затвердженні угоди про примирення, укладеної 19.07.2023 між обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потерпілою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , законним представником потерпілої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1