УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада2024 року

м. Київ

справа № 729/862/24

провадження № 51-5073ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Бобровицького районного суду Чернігівської області від 24 липня 2024 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року,

встановив:

Як убачається з копії оскаржуваної ухвали апеляційного суду, Бобровицький районний суд Чернігівської області ухвалою від 24 липня 2024 року повернув заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку апеляційного суду Чернігівської області від 15 липня 2003 року.

Чернігівський апеляційний суд ухвалою від 08 жовтня 2024 року залишив без задоволення апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 , а ухвалу Бобровицького районного суду Чернігівської області від 24 липня 2024 року - без змін.

Не погоджуючись з указаними судовими рішеннями, ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і зобов`язати місцевий суд відкрити та розпочати провадження за його заявою.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши копію судового рішення, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на таких підставах.

Приписами ст. 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 2 ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) встановлено, що ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, ОСОБА_4 порушує питання про перегляд ухвали Бобровицького районного суду Чернігівської області від 24 липня 2024 року, якою повернуто його заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вироку апеляційного суду Чернігівської області від 15 липня 2003 року на підставі ч. 3 ст. 464 КПК, а також ухвали Чернігівського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року, якою залишено без змін ухвалу суду першої інстанції.

Згідно з кримінальним процесуальним законодавством повернення заяви ОСОБА_4 не позбавляє його права повторно звернутися із відповідною заявою, оформленою з дотриманням положень ст. 462 КПК.

З огляду на викладене вище, оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій не перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, а тому не підлягають касаційному оскарженню.

Такий підхід узгоджується з практикою Касаційного кримінального суду Верховного Суду, зокрема з позицією, викладеною в ухвалах від 04 серпня 2020 року у справі № 275/698/18, від 07 лютого 2022 року у справі № 753/15100/21, від 14 лютого 2022 року у справі № 753/13281/21, від 18 травня 2022 року у справі № 451/1340/19, від 26 січня 2023 року у справі № 369/10141/15-к, від 30 жовтня 2024 року у справі № 953/12063/21.

Водночас колегія суддів Верховного Суду зауважує, що безпідставними є посилання в касаційній скарзі на постанову Верховного Суду від 08 лютого 2022 року (справа № 473/486/20), оскільки вказане рішення є нерелевантним до обставин цього провадження.

Так, у справі, про яку зазначає засуджений, Верховний Суд дійшов висновку, що суд першої інстанції фактично здійснив розгляд по суті заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, що обумовлювало прийняття одного із видів судового рішення, передбаченого ч. 1 ст. 467 КПК. Проте всупереч наведеному суд ухвалив рішення про повернення заяви особі, яка її подала, що не відповідає змісту проведеного розгляду.

Однак у справі № 729/862/24 Бобровицький районний суд Чернігівської області ухвалою від 24 липня 2024 року повернув заяву засудженого про перегляд за нововиявленими обставинами вироку суду у зв`язку неусуненням недоліків заяви, залишеної без руху через її невідповідність вимогам ст. 462 КПК.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 428 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Частиною 3 ст. 428 КПК визначено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, без перевірки касаційної скарги на відповідність вимогам ст. 427 цього Кодексу.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Бобровицького районного суду Чернігівської області від 24 липня 2024 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3