печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ЕРМАЛІНК ХОЛДІНГС ЛТД, про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001956 від 19.10.2023, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ЕРМАЛІНК ХОЛДІНГС ЛТД звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.01.2024 у справі №757/2615/24-к на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровану на праві власності за компанією «ЕРМАЛІНК ХОЛДІНГС ЛТД» («ERMALINK HOLDINGS LTD»).

Клопотання обґрунтовано тим, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, оскільки єдиною підставою для арешту наведеноїв ухвалі квартири зазначено те, що ч. 3 ст.209 КК України передбачена конфіскація майна як вид покарання, однак в діях ОСОБА_4 відсутні ознаки складу інкримінованого злочину, зокрема легалізації частини отриманих шахрайським шляхом грошових коштів через купівлю вказаної квартири, оскільки ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04.04.2024у справі №757/12040/24-к скасовано повідомлення про підозру від 19.12.2023 ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України. Зазначену ухвалу слідчого судді залишено без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 13.08.2024.

За такого, адвокат вказав на те, що з огляду на відсутність підозрюваної особи у кримінальному провадженні в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна відпала потреба.

До початку судового засідання представник власника майна - адвокат ОСОБА_5 подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги клопотання підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив задовольнити.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, що у відповідності до ст. 174 КПК України не створює процесуальних перешкод у формі неможливості розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання, дослідивши додані до нього документи кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Крім того, згідно із п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України (ч. 3), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001956, у якому 19.12.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.

У зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_4 підозрюється в тому, що в результаті заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство) в особливо великих розмірах, керуючись злочинною метою, внаслідок вчинення суспільно небезпечного діяння, умисно, з корисливих мотивів легалізував кошти шляхом придбання в 2022 році на території України об`єкту нерухомого майна.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.01.2024 у справі № 757/2615/24-к, накладено арешт на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровану на праві власності за компанією «ЕРМАЛІНК ХОЛДІНГС ЛТД» («ERMALINK HOLDINGS LTD»).

Зазначена ухвала слідчого судді про накладення арешту на вказану квартиру мотивована тим, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна на той час було необхідним з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання за ч. 3 ст. 209 КК України, а також збереження речового доказу.

Статтею 59 Кримінального кодексу України встановлено, що покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу. Перелік майна, що не підлягає конфіскації, визначається законом України.

Натомість, слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04.04.2024 рокуу справі №757/12040/24-к скасовано повідомлення про підозру від 19.12.2023 року ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13.08.2024 року, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04.04.2024 року залишено без змін, а апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення.

Таким чином, власник арештованого майна ОСОБА_4 на даний час не є підозрюваною у кримінальному провадженні особою, а подальше застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт квартириналежної компанії «ЕРМАЛІНК ХОЛДІНГС ЛТД» («ERMALINK HOLDINGS LTD») саме з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання є неспівмірним із завданнями кримінального провадження.

Водночас, версія сторони обвинувачення, що арештоване майно відповідає ознакам визначеним ст. 98 КПК України, тобто відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, під час накладення арешту належним чином не досліджена. Сама по собі наявність постанови слідчого про визнання вказаної квартири речовим доказом, про яку зазначено в ухвалі слідчого судді про арешт майна, без зазначення у ній передбачених ст. 98 цього Кодексу ознак не є достатньою правовою підставою для подальшого арешту цього майна.

Крім того, слідчий суддя зауважує, що арешт на квартиру належну компанії «ЕРМАЛІНК ХОЛДІНГС ЛТД» («ERMALINK HOLDINGS LTD») накладено ухвалою слідчого судді за клопотанням слідчого, що не відповідає приписам ч. 2 ст. 64-2 КПК України.

За такого, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання представника власника майна підлягає задоволенню, а арешт та вжита заборона скасуванню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 170 - 174 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.01.2024 у справі № 757/2615/24-к на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровану на праві власності за компанією «ЕРМАЛІНК ХОЛДІНГС ЛТД» («ERMALINK HOLDINGS LTD»).

Скасувати вжиту ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.01.2024 у справі № 757/2615/24-к заборону будь-яким фізичним та юридичним особам розпоряджатись квартирою розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованою на праві власності за компанією «ЕРМАЛІНК ХОЛДІНГС ЛТД» («ERMALINK HOLDINGS LTD»).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6