Справа № 462/4484/24
провадження 1-кп/462/467/24
У Х В А Л А

28 серпня 2024 року Залізничний районний суд міста Львова

у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 204 КК України, ч. 2 ст. 204 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

в провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 204 КК України, ч. 2 ст. 204 КК України.

02 липня 2024 року, між прокурором, обвинуваченим та захисником укладено угоду про визнання винуватості.

В судовому засіданні прокурор зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення яке йому пред`явлено. Визнав себе винним у вчиненні злочину, визнав фактичні обставини справи встановлені досудовим розслідуванням. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та угоду про визнання винуватості, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 470 КПК України, прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини: 1) ступінь та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб; 2) характер і тяжкість обвинувачення (підозри); 3) наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень; 4) наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Разом з тим, аналізуючи зміст угоди про визнання винуватості, суд приходить до висновку, що вказана угода не відповідає вищезазначеним критеріям, оскільки умови угоди не відповідають інтересам суспільства. Крім зобов`язання ОСОБА_4 , беззастережно визнати обвинувачення, така не містить жодних інших зобов`язань, а спрямована лише винятково на задоволення приватного інтересу обвинуваченого в частині призначення пом`якшеного покарання.

При цьому, суд зазначає, що однією із найважливіших умов угоди є відображення в ній дій, які підозрюваний (обвинувачений) зобов`язується вчинити з метою співпраці у викритті кримінальних правопорушень. Угода не може бути укладена, якщо обвинувачений не вкаже конкретні дії, які він готовий зробити з метою сприяння стороні обвинувачення у розкритті та розслідуванні злочину, викритті та кримінальному переслідуванні інших співучасників злочину, розшуку майна, отриманого в результаті злочину.

Так, не може бути укладена угода, якщо сприяння обвинуваченого слідству полягало лише у повідомленні відомостей про його власну участь у злочинній діяльності. На думку суду, лише визнання ОСОБА_4 , своєї винуватості у скоєнні інкримінованих злочинів та його згода із видом та мірою покарання, вказаною в угоді, є недостатньою підставою для затвердження зазначеної угоди.

Крім того, прокурором в судовому засіданні не обґрунтовано наявність в діях обвинуваченого обставин активного сприяння розкриттю кримінального провадження, не наведено фактів надання обвинуваченим будь-якої допомоги у встановленні невідомих обставин справи, а відтак, у суду відсутні належні правові підстави вважати, що умови угоди відповідають суспільним інтересам.

Саме по собі зазначення в угоді того, що обвинувачений буде співпрацювати у викритті злочину, в тому числі зобов`язується надати покази щодо відомих йому фактів вчинення злочинів іншими особами, - не має жодної ваги до моменту її реалізації. Лише фактичне виконання такої обіцянки шляхом надання конкретних, достовірних і перевірених свідчень може слугувати підставою для угоди зі слідством. Без реального підтвердження наданих показів, така обіцянка не несе жодної юридичної цінності.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що зазначена угода про визнання винуватості суперечить вимогам КПК України, не відповідає суспільному інтересу, та в її затвердженні необхідно відмовити.

Згідно з ч. 7 ст. 474 КПК у випадку відмови у затвердженні угоди судове провадження продовжується в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 370-372, 470, 472, 474 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

в затвердженні угоди про визнання винуватості в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 204 КК України, ч. 2 ст. 204 КК України, відмовити.

Продовжити судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 204 КК України, ч. 2 ст. 204 КК України, в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1