Справа № 346/3879/24
Провадження № 1-кп/346/602/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження, у відкритому судовому засіданні, в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, кримінальне провадження №0000194 від 03.07.2024 р. про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підгайчики, Коломийського району, Івано-Франківської області, із зареєстрованим та фактичним місцем проживання АДРЕСА_1 , українця, громадяна України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, на утриманні нікого не має, судимого 07.03.2024р. Коломийським міськрайонним судом за ст. 395 КК України до покарання у виді арешту на строк 1 місяць, якого згідно ухвали Коломийського міськрайонного суду від 24.04.2024р. замінено на покараня у виді пробаційного нагляду на строк 2 місяці, інвалідом не являється, депутатом не обирався, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив незаконне проникнення до іншого володіння.

Кримінальний проступок вчинено при наступних обставинах.

В АДРЕСА_1 , розташоване господарство, яке згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.03.2012 належить потерпілій ОСОБА_4 в розмірі 1/6 частки, та в якому розташований житловий будинок із господарськими приміщеннями.

28.06.2024 р. близько 16:00 год. обвинувачений ОСОБА_3 рухався по АДРЕСА_1 , і проходячи повз господарство, яке знаходиться на вказаній вулиці під АДРЕСА_2 , яке огороджене по периметру огорожею, вхід куди здійснюється через металеву хвіртку, достовірно знаючи, що за даною адресою проживає потерпіла ОСОБА_4 , вирішив зайти до останньої додому.

Для реалізації свого злочинного умислу обвинувачений ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, переконавшись, що поблизу нікого немає і за його діями ніхто не спостерігає, розуміючи, що його дії порушують ст. 30 Конституції України, а саме гарантоване право на недоторканість житла чи іншого володіння особи, діючи умисно, з метою незаконного проникнення до іншого володіння особи, відчинив металічну хвіртку і, порушуючи конституційне право на недоторканність житла, незаконно, проти волі власника, за відсутності визначених законом підстав, діючи у порушення встановленого законом порядку, проник на територію господарства потерпілої ОСОБА_4 . Після чого продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 проник до підвального приміщення, яке розташоване у вищевказаному господарстві.

Прокурор подав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Відповідно до положень ч.2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.162 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є кримінальним проступком.

Відповідно до ч.1 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Як вбачається з долученої до обвинувального акта письмової заяви обвинуваченого ОСОБА_3 від 12.07.2024 р. складеної в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за його відсутності.

Потерпіла ОСОБА_4 в свою чергу також склала письмову заяву, яка додана до обвинувального акта, в якій висловила згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, вказала, що ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та не заперечила на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за її відсутності.

Окрім цього, до обвинувального акта долучено матеріали досудового розслідування №0000194 від 03.07.2024р. та документи, що засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, зокрема протокол допиту підозрюваного від 11 липня 2024 року (мкп а.с. 70-71).

Відтак, з урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України - порушення недоторканності іншого володіння, доведена повністю встановленими органом досудового розслідування обставинами.

Відповідно до положень ст.50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених санкцією статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд доходить висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без обмеження волі, а тому вважає за можливе призначити йому покарання в межах санкції ч.1 ст.162 КК України, у вигляді штрафу, оскільки таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Керуючись ст.ст. 381, 382 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1