Провадження № 1-в/592/504/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироків у відповідність до вимог Кримінального кодексу України та змін, внесених Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про приведення вироків у відповідність до вимог Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Прокурор Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_3 в судовому засіданні частково не заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки не всі вироки, за якими засуджений ОСОБА_4 підлягають декриміналізації.

Вислухавши думку засудженого, прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ«Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі - Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1пункту 169.1статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь - якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 2018 рік становило 1762 грн, на 2019 рік становило 1921 грн.

Судом встановлено, що вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 18.03.2020 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, визначено остаточне покарання 03 років 01 місяць позбавлення волі. Відповідно до зазначеного вироку, ОСОБА_4 за епізодом в серпні 2018 року вчинив кримінальне правопорушення, разом з іншими фігурантами, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 309 грн (сума викраденого майна не перевищує 1 762 грн).

Таким чином, ОСОБА_4 , який засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, підлягає звільненню від покарання за вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 18.03.2020 року за епізодом крадіжки в серпні 2018 року на суму 309 грн, оскільки завдав матеріальну шкоду потерпілим на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжок майна, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час.

За епізодом у вересні 2018 року вчинив кримінальне правопорушення, разом з іншими фігурантами, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1 035 грн (сума викраденого майна не перевищує 1 762 грн).

За епізодом від 02 жовтня 2018 року вчинив кримінальне правопорушення, разом з іншими фігурантами, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1 252,38 грн (сума викраденого майна не перевищує 1 762 грн).

За епізодом від 02 жовтня 2018 року вчинив кримінальне правопорушення, разом з іншими фігурантами, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 429,19 грн (сума викраденого майна не перевищує 1 762 грн).

Таким чином, ОСОБА_4 підлягає звільненню від покарання за вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 18.03.2020 року за епізодами крадіжок у вересні 2018 року на суму 1 035 грн; за епізодом від 02 жовтня 2018 року на суму 1 252,38 грн; за епізодом від 02 жовтня 2018 року на суму 429,19 грн, оскільки завдав матеріальну шкоду потерпілим на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжок майна, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час.

За епізодом від 03 жовтня 2018 року вчинив кримінальне правопорушення, разом з іншими фігурантами, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 2233,33 грн (сума викраденого майна перевищує 1 762 грн).

Таким чином, підстави для звільнення ОСОБА_4 , якого засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 185 КК України, за епізодом крадіжки від 03 жовтня 2018 року на суму 2233,33 грн, відсутні, адже вартість майна, за викрадення якого він засуджений по цьому епізоду, більше двох розмірів неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Також, вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 11.06.2021 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 18.03.2020 року та остаточно призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Зараховано у строк відбуття покарання період тримання його під вартою з 11.03.2021 р. по 12.03.2021 р. і до дня набрання даним вироком законної сили період його перебування в ДУ «Сумський СІЗО».

Відповідно до зазначеного вироку, ОСОБА_4 в травні 2019 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1640,34 грн (сума викраденого майна не перевищує 1 921 грн).

За епізодом від 31 травня 2019 року вчинив кримінальне правопорушення, разом з іншим фігурантом, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 533 грн (сума викраденого майна не перевищує 1 762 грн).

За епізодом від 08 червня 2019 року вчинив кримінальне правопорушення, разом з іншим фігурантом, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1 754 грн (сума викраденого майна не перевищує 1 762 грн).

За епізодом від 09 червня 2019 року вчинив кримінальне правопорушення, разом з іншим фігурантом, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1 485,47 грн (сума викраденого майна не перевищує 1 762 грн).

Таким чином, ОСОБА_4 підлягає звільненню від покарання за вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 11.06.2021 року за епізодами крадіжок в травні 2019 року на суму 1640,34 грн; за епізодом від 31 травня 2019 року на суму 533 грн; за епізодом від 08 червня 2019 року на суму 1 754 грн; за епізодом від 09 червня 2019 року на суму 1 485,47 грн, оскільки завдав матеріальну шкоду потерпілим на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час.

Крім того, вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30.11.2021 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України до 05 років 01 місяця позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за попереднім вироком більш суворим, призначеного за цим вироком, остаточно призначено покарання у вигляді 05 років 01 місяць позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати моменту ухвалення вироку.

Таким чином, підстави для звільнення ОСОБА_4 , якого засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України відсутні, оскільки грошові кошти, за заволодіння яких він засуджений по цьому вироку, більше двох розмірів неоподаткованого мінімуму доходів громадян, тому таке кримінальне правопорушення не підпадає під дію Закону України №3886-ІХ.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, ОСОБА_4 підлягає звільненню від покарання за вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 18.03.2020 року за епізодами крадіжок у вересні 2018 року на суму 1 035 грн; за епізодом від 02 жовтня 2018 року на суму 1 252,38 грн; за епізодом від 02 жовтня 2018 року на суму 429,19 грн, оскільки завдав матеріальну шкоду потерпілим на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжок майна, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час.

За епізодом від 03 жовтня 2018 року вчинив кримінальне правопорушення, разом з іншими фігурантами, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 2233,33 грн (сума викраденого майна перевищує 1 762 грн).

При цьому підстави звільнення ОСОБА_4 від покарання, призначеного йому вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 18.03.2020 року за епізодом крадіжки від 03 жовтня 2018 року у розмірі 2233,33 грн відсутні, адже вартість майна, за викрадення якого він засуджений вказаним вироком, більше двох розмірів неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

За вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 11.06.2021 року ОСОБА_4 підлягає звільненню від покарання, оскільки вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час.

Однак, за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30.11.2021 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України до 05 років 01 місяця позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за попереднім вироком більш суворим, призначеного за цим вироком, остаточно призначено покарання у виді 05 років 01 місяць позбавлення волі. Оскільки покарання за попереднім вироком поглинуто цим вироком, строк відбування покарання остаточно залишений у виді 05 років 01 місяць позбавлення волі.

Керуючись ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про приведення вироків у відповідність до вимог Кримінального кодексу України та змін, внесених Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», - задовольнити частково.

1.На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 18.03.2020 року за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України за епізодом крадіжки в серпні 2018 року у зв`язку з усуненням караності діяння, за ч. 3 ст.185 КК України за епізодами крадіжок у вересні 2018 року на суму 1 035 грн; за епізодом від 02 жовтня 2018 року на суму 1 252,38 грн; за епізодом від 02 жовтня 2018 року на суму 429,19 грн.

2.Вважати ОСОБА_4 таким, що засуджений за вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 18.03.2020 року за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі за епізодом крадіжки від 03 жовтня 2018 року на суму 2233,33 грн.

3.На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 11.06.2021 року.

4.Вважати ОСОБА_4 таким, що засуджений за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30.11.2021 року за ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України до 05 років 01 місяця позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за попереднім вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 18.03.2020 року більш суворим, призначеного за цим вироком, вважати остаточно призначеним покарання у виді 05 років 01 місяць позбавлення волі.

В іншій частині клопотання відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її проголошення до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1