Номер провадження: 11-сс/813/1855/24
Справа № 494/2107/24 1-кс/494/670/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

19.11.2024 року м. Одеса

Суддя-доповідач Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши в порядку ст.398 КПК України апеляційну скаргу представника власниці майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 14.11.2024 року про відмову в задоволенні клопотання про скасування арешту на майно накладеного в кримінальній справі №7,

встановив:

Адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , звернулась до місцевого суду з заявою про скасування арешту на майно, накладеного постановою слідчого прокуратури Березівського району Одеської області від 19.04.2008 року ОСОБА_5 , якою був накладений арешт на все майно, що належить ОСОБА_3 , а саме на земельну ділянку кадастровий номер :01:003:0292 площею 5,65 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскарженою ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 14.11.2024 року вищевказана заява про скасування арешту на майно залишена без задоволення.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою скасувати арешт на майно ОСОБА_3 , накладений в кримінальній справі №7.

Перевіривши вимоги апеляційної скарги та дослідивши оскаржувану ухвалу слідчого судді, суддя-доповідач приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження, з таких підстав.

Відповідно до ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Як неодноразово наголошував Верховний Суд, ст.129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку (постанова Верховного Суду від 04 квітня 2019 року (справа №494/6/18). У постановах від 17 жовтня 2018 року (справа №646/5552/17) та від 28 лютого 2019 року (справа №161/4229/18), які стосувалися права на апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів, Верховний Суд підкреслив, що «норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження)».

В офіційному тлумаченні ч.2 ст.55 Конституції України, викладеному в Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року (№19-рп/2011), зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до положень ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За приписами частини 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

У частині 1 та 2 ст.309 КПК України наведено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають апеляційному оскарженню під час досудового розслідування.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна, або відмову в ньому, тобто судові рішення, які були постановлені в порядку ст.173 КПК України.

При цьому можливості оскарження ухвал слідчого судді, які прийняті в порядку

ст.174 КПК України, зокрема про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, кримінальний процесуальний закон не передбачає.

Вказана позиція узгоджується з правовим висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному в ухвалі від 19 лютого 2019 року (справа

№569/17036/18; провадження №51-598кмо18), в якій касаційний суд зазначив, що в аспекті положень ст.309 КПК України ухвала слідчого судді про повне або часткове скасування арешту майна, постановлена за правилами ст.174 КПК України, не підлягає апеляційному оскарженню.

Відповідно до ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Статтею 422 КПК України передбачений порядок перевірки ухвал слідчого судді, однак в зазначеній нормі закону не передбачені дії апеляційного суду, щодо апеляційних скарг на ухвали слідчого судді, що не підлягають оскарженню.

При цьому, на думку судді-доповідача, в подібних випадках слід керуватися положеннями ч.6 ст.9 КПК України, відповідно до яких у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього кодексу.

Враховуючи те, що в своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_4 порушує питання про скасування ухвали слідчого судді, на яку, згідно із кримінальним процесуальним законом, не може бути подана апеляційна скарга, суддя-доповідач вважає, що в даному випадку необхідно застосувати загальне правило, передбачене ч.4 ст.399 КПК України, а саме відмовити у відкритті апеляційного провадження, та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала разом із доданими матеріалами.

Окремо суддя-доповідач звертає увагу представника власниці майна на те, що Велика Палата Верховного Суду у пункті 51 постанови від 30 червня 2020 року (справа №727/2878/19; провадження №14-516цс19), зробила висновок, що спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України (в редакції 1960 року) та незнятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи, слід розглядати за правилами цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 309, 399, 422 КПК України суддя-доповідач, -

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника власниці майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 14.11.2024 року про відмову в задоволенні клопотання про скасування арешту на майно накладеного в рамках кримінальної справи №7.

Відповідно до положень ч.5 ст.399 КПК України копію ухвали разом з апеляційною скаргою невідкладно надіслати адвокату ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Суддя

Одеського апеляційного суду ОСОБА_2