Справа № 953/7863/24
н/п 1-кп/953/1024/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі суду:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000091 від 24.05.2024 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Володарського Донецької області, громадянина України, не одруженого, не маючого дітей на утриманні, не працюючого, раніше судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , мешкає: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000091 від 24.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 згідно обвинувального акту обвинувачується у тому, що 29.04.2024 у денний час доби, він, перебуваючи у трамваї біля станції метро «Студентська» у м. Харкові, керуючись корисливим мотивом, з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи його, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_5 №64/2022 від 24.02.2022, неодноразово продовженого Указом Президента України ОСОБА_5 , останній раз № 271/2024 від 06.05.2024 на всій території України, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно взяв, тим самим таємно викрав портмоне належне ОСОБА_6 в якому знаходилися: грошові кошти у розмірі 1200 грн, банківська картка AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , власник ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , власник ОСОБА_8 , посвідчення водія НОМЕР_6 на ім`я « ОСОБА_6 », технічний талон транспортного засобу, 1572 ХГ, «маз 8114», талон до посвідчення водія НОМЕР_7 на ім`я « ОСОБА_6 », мобільний телефон марки «Хіаоті Redmi note 9 С» у корпусі сірого кольору ІМЕН : НОМЕР_8 , ІМЕІ2: НОМЕР_9 . Вартість вказаного мобільного телефону згідно висновку судово товарознавчої експертизи від 17.06.2024 №4670 становить 1658,40 грн. Після чого, ОСОБА_4 , покинув місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, обернувши його на свою користь тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду, на загальну суму - 2858,40 грн.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

Обвинувачений у судовому засіданні заявив клопотання про закриття кримінального провадження за ч.4 ст. 185 КК України відносно нього у зв`язку з декриміналізацією діяння відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», що набув чинності 09.08.2024.

ОСОБА_4 судом було роз`яснено суть обвинувачення, підставу для закриття кримінального провадження відносно нього за ч.4 ст. 185 КК України, право заперечувати проти закриття кримінального провадження, а також наслідки закриття провадження у справі.

У судовому засіданні обвинувачений не заперечував проти закриття кримінального провадження відносно нього за ч.4 ст. 185 КК України. Вказав, що розуміє свої права, усвідомлює, що закриття провадження з вказаної підстави не є реабілітуючим, йому зрозумілі наслідки закриття провадження.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти заявленого клопотання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Частина 1 ст.2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи..

Частиною 6 ст. 3 КК України встановлено норму, за якою зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 грн.) - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року - для будь-якого платника податку.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та ті обставини, що відбулась часткова декриміналізація інкримінованого ОСОБА_4 діяння на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024 р., та має зворотну дію в часі, із врахуванням наданої обвинуваченим згоди на закриття кримінального провадження, суд доходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із частковою втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно абзацу четвертого частини сьомої статті 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст.479-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Отже, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2024 році становить 3028 грн (1514 х 2), а відтак суд доходить висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ОСОБА_4 діяння, оскільки вартість майна, у здійсненні крадіжки якого він обвинувачується, згідно обвинувального акту становить 2858,40 грн., що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3028 грн).

Зважаючи на те, що обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження відносно нього, розуміє наслідки закриття провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає за необхідне клопотання задовольнити.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, ст. 5 КК України, п.4-1 ч.1 ст. 284, ст. 479-2 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України - закрити на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1