Провадження № 1-кс/591/2079/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2024 року м. Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Сумській обл. ОСОБА_5 щодо неповернення тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в:

До слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СУ ГУ НП в Сумській області ОСОБА_5 , що полягає у неповерненні тимчасово вилученого належного ОСОБА_4 майна, вилученого 11 червня 2024 року у ході обшуку кв. АДРЕСА_1 , а саме мобільного телефону IPhone 15, серійний номер НОМЕР_1 . Скарга мотивована тим, що слідчий незаконно утримує та не повертає тимчасово вилучене під час обшуків зазначене майно його власникові ОСОБА_4 , в арешті якого було відмовлено слідчим суддею, просить визнати незаконною бездіяльність слідчого та спонукати його негайно повернути майно власнику.

Адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримала, слідчий заперечив проти скарги з посиланням на ті обставини, що вилучене майно не є тимчасово вилученим та є речовим доказом.

Дослідивши подану скаргу та матеріали до неї слідчий суддя вважає необхідним зазначити наступне.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СУ ГУНП перебуває кримінальне провадження № 0000737 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч.4 ст. 197-1, ч. 4 ст. 190 КК України КК України.

11.06.2024 у ході обшуку кв. АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено належне ОСОБА_4 майно, зазначені у скарзі.

Згідно з ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми було відмовлено в арешті зазначеного у скарзі майна.

25.06.2024 ОСОБА_4 звертався письмово до слідчого ОСОБА_6 із заявою про негайне повернення майна.

Станом на час розгляду скарги майно скаржнику повернуто не було.

Згідно ч.7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

В той же час згідно ч.1 ст.167 КПК України майно має статус тимчасово вилученого до вирішення питання про його арешт або повернення.

Відповідно до ч.2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Положення ч.2 ст. 168 КПК України не узгоджуються з ч.7 ст. 236 КПК в частині визначення поняття «тимчасове вилучення майна».

При вирішенні питання чи є спірне майно тимчасово вилученим слідчий суддя враховує, що в ухвалі про надання дозволу на проведення зазначеного обшуку не були зазначені індивідуальні ознаки мобільних телефонів, для вилучення яких надається дозвіл, в ухвалі було надано дозвіл на вилучення мобільних терміналів, що не є тотожним з мобільними телефонами. Положення ч.2 ст. 168 КПК України більш повно захищають права володільця майна, положення ч.2 ст. 168 КПК України викладені в зазначеній редакції пізніше, ніж положення ч.7 ст. 236 КПК України, крім того ст. 168 КПК України є спеціальною по відношенню до ч.7 ст. 236 КПК України.

Абзацом 2 ч.5 ст.171 КПК України передбачено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

При цьому, як встановлено п.3 ч.1 ст.169 КПК тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно вилучено у випадках, передбачених ч.5 ст.171, ч.6 ст. 173 КПК України.

Речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу (ч.1 ст. 100 КПК України).

Зважаючи на наведене законодавство, а також враховуючи, що ухвал про дозвіл на обшук не містила ідентифікуючих ознак мобільного телефону, який підлягає вилученню, слідчий суддя вважає, що зазначений у скарзі телефон є тимчасово вилученим майном.

Арешт на вилучене підчас обшуку майно не накладався, а тому скарга підлягає задоволенню в частині спонукання до повернення майна.

Зважаючи на викладене скарга в частині спонукання до повернення майна підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Вказаною нормою не передбачено можливість визнання дій слідчого неправомірними, а тому скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167-169, 236, 303-307 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження № 0000737, негайно повернути ОСОБА_4 вилучене 11 червня 2024 року у ході обшуку майно: мобільний телефон IPhone 15 з серійним номером НОМЕР_1 .

В іншій частині скарги відмовити за необгрунтованістю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1