Справа № 685/1189/23
Провадження № 1-кп/675/37/2024
У Х В А Л А

"25" липня 2024 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 , його захисника ОСОБА_11 , розглянувши в м. Ізяслав Хмельницької області у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання прокурора Хмельницької обласної прокуратури про продовження строку запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_6 , який обвинувачуєтьсяу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307 та ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України,

ОСОБА_8 , який обвинувачуєтьсяу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 та ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України,

ОСОБА_10 , який обвинувачуєтьсяу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Ізяславського районного суду Хмельницької області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307 та ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст.317 КК України.

У ході судового провадження прокурор ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , оскільки на думку прокурора, ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, останні обвинувачуються у вчинені особливо тяжких злочинів, а тому можуть ухилятись від суду, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином з метою покращення свого становища,продовжувати вчинювати злочини та можуть чинити тиск на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та їх захисники у судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання прокурора. Одночасно вказали, що доводи прокурора є тільки припущеннями не підтвердженими будь-якими доказами, тому вважають, що на даний час наявні законні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, зокрема, такий як цілодобовий домашній арешт або встановлення посильного розміру застави.

Суд вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та клопотання прокурора приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Глава 18 КПК України визначає мету та підстави застосування запобіжних заходів, роз`яснює загальні положення, визначає обставини, що враховуються при обранні, продовженні запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є найбільш суворішим запобіжним заходом.

При вирішенні клопотань прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід розглядати у кожній справі окремо з урахуванням її особливостей (Рішення ЄСПЛ «Jecius проти Литви» заява №34578/97 від 31.07.2000).

Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом, але за наявності чітких ознак, що цього вимагає справжній суспільний інтерес, який не зважаючи на наявність презумпції невинуватості переважає інтереси забезпечення права на свободу.

З вказаного слідує, що рішення суду про продовження строку тримання під вартою буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає вимогам КПК України, але й постановлено з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28.05.2024 було продовжено запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 у виді тримання під вартою до 26.07.2024 включно. До спливу цього строку судове провадження з об`єктивних причин завершити не представляється можливим, оскільки у даному провадженні ще не завершений судовий розгляд.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 під вартою, суд враховує вимоги ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, при вирішенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , суд крім наявності ризиків зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини у тому числі зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

Під час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 судом враховано, що останній раніше судимий за вироком Тернопільського міського суду від 03.05.2022 за ч. 3 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, та маючи не зняту і непогашену судимість, продовжив вчиняти кримінальні правопорушення та обвинувачується в організації місця для незаконного виготовлення психотропних речовин, організації незаконного виготовлення, придбання, зберігання, пересилання, а також в незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчинених організованою групою, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307 та ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України.

Що стосується обвинуваченого ОСОБА_8 , суд враховує, що останній будучи в силу ст. 89 КК України раніше не судимим, обвинувачується в організації та утримання місця для незаконного виготовлення психотропних речовин, незаконному зберіганні, перевезенні, пересиланні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчинених організованою групою, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 та ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України.

ОСОБА_10 в свою чергу обвинувачується в незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчиненого організованою групою, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України

Крім того, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки останні обвинувачуються у вчинені особливо тяжких злочинів, до затримання не працювали та не мали стабільного джерела доходу, стійких соціальних зв`язків.

Таким чином, суд приходить до висновку, що прокурором доведені ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 обвинувачуються у вчинені особливо тяжких злочинів вчинених організованою групою, а тому вони можуть і надалі продовжувати вчинювати злочини, а також те, що обвинувачені не мають стійких соціальних зв`язків, до затримання не працювали та не мали офіційного джерела доходу, а тому вони можуть переховуватись від суду, чинити тиск на свідків у вказаному кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та вислухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували на момент застосування та продовження відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до ухвал суду не перестали існувати та не зменшились, а тому підстав для застосування відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні встановлено не було.

При цьому, судом враховано вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, а тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що недостатній для запобігання ризиків та забезпечення виконання обвинуваченим покладених на них процесуальних обов`язків.

З огляду на наведене, доводи захисників та обвинувачених про зміну запобіжного заходу, суд відхиляє, і в задоволенні клопотань відмовляє, натомість клопотання про продовження запобіжних заходів відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою на 60 днів, підлягають задоволенню.

У відповідності до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, розмір застави судом не визначається.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183-184, 193-194, 196-197, 201, 369-372, 395 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк обраного щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у слідчому ізоляторі до 22.09.2024 включно, без можливості внесення застави.

Продовжити строк обраного щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у слідчому ізоляторі до 22.09.2024 включно, без можливості внесення застави.

Продовжити строк обраного щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у слідчому ізоляторі до 22.09.2024 включно, без можливості внесення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження і направити начальнику слідчого ізолятора.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той самий строк і в тому ж самому порядку, з дня отримання копії даної ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3