Провадження № 1-кп/369/2102/24
В И Р О К

іменем України

27.09.24 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000468 від 13 липня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Канів Черкаської області, українця, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, тимчасово не працює, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:

12 липня 2024 року близько 19:45 год, у вечірній час доби, ОСОБА_4 , рухаючись за кермом автомобіля марки Toyota Prius, білого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 на Дніпровському шосе між населеними пунктами Ходосівка та Лісники в напрямку м. Києва, де рухався в попутному напрямку автомобіль марки InfinitiQx60, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 . В цей час ОСОБА_4 , з підстав явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка проявлялась в зневажливому ставленні до громадян, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки та моралі у суспільстві, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, здійснив гальмування автомобілем марки Toyota Prius, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 перед автомобілем марки InfinitiQx60, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався в попутному напрямку, тим самим зупинив транспортні засоби.

Реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, підійшов до автомобіля марки InfinitiQx60, реєстраційний номер НОМЕР_2 в якому знаходився ОСОБА_5 та направив в сторону останнього револьвер марки STALKER R1-F3, серійний номер НОМЕР_3 , який він заздалегідь взяв із собою. Після чого, ОСОБА_4 здійснив чотири постріли в напрямку ОСОБА_5 , який знаходився в автомобілі.

Грубе порушення громадського порядку в діях ОСОБА_4 , виразилось в ускладненні впорядкованих функціональних відносин, тобто в ускладненні забезпечення правил дорожнього руху на автодорозі між населеними пунктами Ходосівка та Лісники в напрямку м. Києва.

Явна неповага до суспільства в діях ОСОБА_4 , виразилась у відкрито виражених діях, які були очевидні для нього та інших осіб, нехтуючи громадським порядком, елементарними правилами поведінки, моральності, добропорядності.

Особлива зухвалість в діях ОСОБА_4 , виразилась в грубому порушенні громадського порядку, яка виражала явну неповагу до суспільства, що супроводжувалося демонстрацією зброї, здійсненні пострілів в бік людей та загальній зухвалій поведінці.

Вказаними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненому визнав повністю та додав, що за вказаних в обвинувальному акті обставин дійсно вчинив дане кримінальне правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_4 в судових дебатах і під час проголошення останнього слова щиро розкаявся, завіряв суд, що подібного більше не вчинятиме та просив призначити йому мінімально можливе покарання.

Прокурор в судових дебатах просив визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та звільнити від відбування покарання з іспитовим строком з випробуванням тривалістю 3 роки, вирішити питання про речові докази відповідно до ст. 100 КПК України та судові витрати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють фактичних обставин справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, які характеризують її особу.

Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, вислухавши останнє слово обвинуваченого, суд дійшов такого висновку.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин вчиненого, добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи викладене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а саме грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, доведена поза розумним сумнівом та кваліфікує дії останнього за ч. 4 ст. 296 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується позитивно, у лікарів нарколога та психіатра на обліках не перебуває, має неповну вищу освіту, інвалідності не має, не одружений, дітей на утриманні не має, працює не офіційно, студент, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є особою молодого віку (23 роки), шкода завдана кримінальним правопорушення відсутня.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, вчинення кримінального правопорушення вперше.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі в межах цієї санкції, що дорівнює її мінімальному розміру.

Разом з тим, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 , можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим на підставі ст. 75 КК України звільняє останнього від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком та покладає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Суд зазначає, що згідно з положеннями статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі із подальшим звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком є необхідним й достатнім для його виправлення та запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень в майбутньому.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, застосований під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 та який не продовжено - скасувати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує, згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 369, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 цієї статті, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, застосований під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 та який не продовжено - скасувати.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) в дохід держави судові витрати, пов`язані із залученням експерта на суму 6815,52 грн (висновок експерта № СЕ-19/111-24/42737-БЛ від 09.08.2024 року).

Речові докази:

-автомобіль марки Toyota Prius, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання законного власника ОСОБА_6 , залишити у розпорядженні останнього;

-револьвер марки STALKER R1-F3, «Cal 4 mm Randz Long», «Made by ATAK Arms Ltd.TR 2022», серійний номер НОМЕР_3 , 9 гільз, 163 патрони упаковані до спецпакету опечатаного полімерною стяжкою № 7573653 який перебуває на відповідальному зберігання в камері зберігання речових доказів - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1