№ 1-кп/183/1849/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2024 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000046 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ (нині м. Самар) Дніпропетровської області, громадянин України, офіційно не працюючого, розлученого, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26.10.2015 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням строком 3 роки;

- 25.12.2015 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком 4 роки 3 місяці, із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням строком 3 роки,

- 24.07.2018 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано 6 місяців за вироком Новомосковського міськрайонного суду від 26.10.2015, до відбуття 5 років позбавлення волі. 06.12.2018 Дніпровським апеляційним судом вважати засудженим за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано невідбутий строк за вироком Новомосковського міськрайонного суду від 25.12.2015, до відбуття 5 років позбавлення волі. 24.02.2023 звільнений з Криворізької ІК (№80) по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

27 липня 2024 року приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_4 перебував біля лавки, що розташована поблизу будинку АДРЕСА_2 , разом із малознайомим йому чоловіком, особу якого не встановлено під час судового розгляду, та раніше знайомою йому ОСОБА_5 , поруч з якою знаходилась її жіноча сумка.

Припускаючи, що у вказаній сумці є речі, які мають матеріальну цінність, в цей момент у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а саме: жіночої сумки, яка належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаний час та місці приблизно о 23 годин 15 хвилин, продовжуючи знаходитися поруч із лавкою, що розташована поблизу будинку АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що ОСОБА_5 разом зі своїм знайомим чоловіком, особу яку не встановлено під час судового розгляду, відійшли від вказаної лавки та розмовляли між собою, та усвідомлюючи, що дії ОСОБА_4 ніким не будуть помічені, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що вчиняє злочин в умовах воєнного стану, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до лавки, яка розташована поблизу вказаного будинку, на якій знаходилася жіноча сумка, що належить ОСОБА_5 , звідки шляхом вільного доступу, таємно викрав жіночу сумку, яка матеріальної цінності для останньої не представляє, всередині якої знаходився мобільний телефон марки «Apple Iphone 13 Pink 128 Gb» imei: НОМЕР_1 , вартістю 22 854 гривень 60 копійок, з сім-карткою оператора «Київстар» з номером телефону НОМЕР_2 , вартістю 100 гривень.

Після чого ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно, покинув місце скоєння злочину та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 22 954 гривень 60 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та показав, що обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Своїми показаннями підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро кається, зробив для себе відповідні висновки.

В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим ОСОБА_4 скоєно кримінальне правопорушення, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували, і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів щодо розміру процесуальних витрат, обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України.

Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, доходить однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, доведена у повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 4 ст. 185 КК України.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Однак, обставиною, яка пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Крім того, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, який вину свою визнав повністю, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, а також те, що завдана матеріальна шкода потерпілій відшкодована шляхом повернення викраденого майна.

Тому, з урахуванням особливостей вказаного кримінального правопорушення та обставин його вчинення, особи обвинуваченого та його ставлення до скоєного, за наявності пом`якшуючої покарання обставини, та відсутністю обставин, які обтяжують його, а також думки потерпілої, яка у своїй заяві не наполягала на призначенні ОСОБА_4 суворого покарання, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді позбавлення волі на певний строк на рівні мінімальної межі санкції ч. 4 ст. 185 КК України та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде співмірним меті його застосування та повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді позбавлення волі на вказаний вище строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на два роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- заяву № 001 від 22.06.2024 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб на 10 арк.; мобільний телефон марки «Apple Iphone 13 Pink 128 Gb» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_3 , сумку чорного кольору з написом «David Jones Paris», гаманець червоного кольору, банківську картку "Приватбанк" для виплат, банківську картку "Приватбанк" універсальну, банківську картку "Ощадбанк", посвідчення водія, посвідчення працівника Новомосковської РДА, два гребінці, парфум "Eskada" об`ємом 40 мл, дві звязки ключів, два сліп-пакети з плівкою та бирками на ювелірні вироби - залишити за належністю потерпілій ОСОБА_5 ;

- копію заяви № 001 від 22.06.2024 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб на 10 арк. - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1