Справа № 201/3992/23
Провадження № 1-кс/201/4047/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід головуючого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 від участі у розгляді кримінального провадження № 000032 обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 258-5, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 209 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_4

захисник ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 258-5, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 209 КК України.

18.09.2024 під час судового засідання захисником ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 було подано заяву про відвід головуючому судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 і вказана заява передана на розгляд судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви захисник ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 посилається на упередженість судді ОСОБА_5 , яка проявилась тим, що суддя постановляючи ухвалу про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого, емоційно відобразила пояснення обвинуваченого, що свідчить про наявність образи у судді і, відповідно, неможливість неупереджено розглянути кримінальне провадження.

Крім того, суддя ОСОБА_5 відноситься до обвинуваченого як до злочинця, який вже скоїв інкриміновані йому злочини, оскільки попри принцип «презумпції невинуватості», в ухвалі стверджує про винуватість ОСОБА_4 у інкримінованих йому злочинах.

Також суддя ОСОБА_5 при прийнятті рішення про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, вийшла за межі клопотання прокурора і вказала про наявність ще одного кримінального провадження щодо обвинуваченого на обґрунтування ризику продовження злочинної діяльності, хоча прокурор на цю обставину не вказував.

В судовому засіданні захисник і обвинувачений підтримали заяву і просили її задовольнити, а прокурор заперечував проти відводу посилаючись на те, що суддя не проявляє будь якого упередженого ставлення, ухвала судді про продовження строків тримання під вартою, яка власне і стала підставою для відводу, залишена судом апеляційної інстанції без змін, а відвід направлений виключно на затягування судового розгляду.

Заслухавши учасників, дослідивши заяву про відвід, суд доходить до таких висновків.

Положеннями ч. 1 ст. 75 КПК України встановлений вичерпний перелік підстав, які перешкоджають подальшому розгляду суддею кримінального провадження, до яких відноситься наявність обставин що свідчать про те що суддя особисто заінтересована в результатах провадження або ж наявні інші обставини, які викликають сумніви у його неупередженості.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначено засади самостійності судді при здійсненні ним процесуальної діяльності, а саме те, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції України, Законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Неупередженість судді презюмується і для того, що відвести суддю недостатньо висловити особисту думку про упередженість судді, які підкріплена лише власним аналізом подій які відбуваються та поведінки судді.

З загальним правилом неупередженість судді має оцінюватись за суб`єктивним та об`єктивним критерієм, які виведені у практиці ЕСПЛ («Фей проти Австрії») і які застосовуються у національній судовій практиці.

Так, за суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

За об`єктивним критерієм визначається чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Оцінюючи доводи сторони захисту про те, що суддя ОСОБА_5 емоційно відобразила виступ обвинуваченого в своїй ухвалі від 23.07.2024, суд звертає увагу на те, що суддя описала виступ обвинуваченого в мотивувальній частині ухвали разом з виступами інших учасників кримінального провадження і під час розгляду заяви про відвід учасниками провадження не вказано, що текст виступу свідомо перекручений суддею.

Отже опис виступу обвинуваченого слід розцінювати як намагання судді максимально реально відобразити позицію обвинуваченого в судовому засіданні. А той факт що суддя не давала оцінки цьому виступу з точки зору емоцій спростовує твердження захисту про наявність образи у судді.

Навпаки, судячи з тексту ухвали від 23.07.2024 видно, що суддя максимально обережно висловилась щодо позиції обвинуваченого і не допустила поведінки яка б свідчила про її упередженість.

Оцінюючи доводи захисту про порушення суддею принципу презумпції невинуватості, суд констатує маніпулятивність заяви сторони захисту в цій частині, так як з самої ухвали видно, що суддя вказала, що обвинувачений «..згідно висунутого обвинувачення протягом тривалого періоду часу продовжував вчиняти кримінальні правопорушення, які ставляться йому у провину, а також, виконуючи завдання представників спецслужб Російської Федерації, забезпечував погіршення умов обороноздатності держави України від нападу країни агресора, шляхом передачі останнім інформації щодо нових військових розробок оборонної здатності держави.……»

Тобто суддя не вказала на винуватість, а вказала на обставини обвинувачення, що не порушує принцип презумпції невинуватості.

Більш того, згідно ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду цього кримінального проваджень.

Тобто закон дозволяє давати оцінку обґрунтованості обвинувачення при вирішенні питання про запобіжний захід, суддею який розглядає кримінальне провадження, однак суддя ОСОБА_5 не вдалась до цього і послалась лише на обвинувачення, що ще раз підтверджує відсутність порушення принципу презумпції невинуватості.

Оцінюючи доводи захисту про вихід судді за межі клопотання, суд вважає їх необґрунтованими, так як прокурором в обґрунтування клопотання вказано на наявність ризику продовження злочинної діяльності, а суддею дана оцінка всім відомими обставинам справи на підтвердження/спростовання цього ризику і факт наявності іншого кримінального провадження відносно обвинуваченого було встановлено судом раніше, а тому суд вважає, що порушення принципу диспозитивності не було.

Таким чином заява сторони захисту не обґрунтована, а тому підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 75-76, 80-81, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 від участі у розгляді кримінального провадження № 000032 обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 258-5, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 209 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено 19.09.2024 о 15:00 годин.

Суддя: ОСОБА_1