УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0003015 від 25.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та додані до нього матеріали, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з процесуальним керівником звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому зазначено, що 25.09.2024, близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де також перебував раніше не знайомий йому ОСОБА_5 .

Під час перебування у вказаному місці та у зазначений час у ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник словесний конфлікт із ОСОБА_5 , та виник злочинний умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , перебуваючи в цей же день, час, місці та за вказаних обставин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, розуміючи при цьому, що шляхом нанесення ударів по тілу людини можливо заподіяти їй тілесні ушкодження, та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, наблизився до ОСОБА_5 , який стояв на узбіччі проїжджої частини прибудинкової території прилеглої до вищевказаного будинку, та наніс 1 удар в голову потерпілого в ділянку обличчя зліва.

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової та лицевої травми, підшкірної гематоми в ділянці лівого ока із забоєм м?яких тканин щоки зліва та наявністю вільного повітря в структурі, переломів кісток лицевого черепа, склепіння та основи черепа зліва (виличних дуг з обох сторін, стінок лівої гайморової порожнини, кісток носу; верхньо-зовнішньої стінки лівої орбіти ліворуч, великого крила клиновидної кістки ліворуч з переходом лінії перелому на скроневу кістку та основну пазуху ліворуч); пластинчастої субдуральної (під твердою мозковою оболонкою) гематоми скроневої ділянки ліворуч; геморагічного післятравматичного сфеноїдиту та лівобічного гаймориту (наявність крові в порожнині основної та лівої гайморової пазух).

Вищевказана закрита черепно-мозкова та лицева травма у гр. ОСОБА_5 відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

За вказаним фактом СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст. 121 КК України та розпочате досудове розслідування.

З метою всебічно, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, надання їм належної правової оцінки та прийняття законного процесуального рішення у передбачені кримінальним процесуальним законодавством строки 25.09.2024 працівниками СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області за участю понятих та інших учасників вказаних у протоколі, здійснено затримання гр. ОСОБА_4 , в порядку ст. 208 КПК України, в ході якого вилучено: футболку чорного кольору, штани чорного кольору, ключі від автомобіля, що належать підозрюваному ОСОБА_4

26.09.2024 слідчим СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області вказані речі визнані речовими доказами, у зв`язку з тим, що вони можуть містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, які після проведення відповідних слідчих дій та експертиз можуть містити переконливі дані причетності особи до вчинення даного кримінального правопорушення, тобто можуть прямо чи не прямо підтверджувати існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні відповідно до ст. 91 КПК України.

В судове засідання слідчий не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі та без участі власника майна, клопотання підтримав в повному обсязі та просить його задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно вимог ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішення питання про наявність підстав для застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження судом враховано практику Європейського суду з прав людини, а саме ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності. Зазначена правова позиція сформульована ЄСПЛ у справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою

Згідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Встановлено, що в провадженні СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0003015 від 25.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, в рамках якого постановою від 26.09.2024 майно, на яке слідчий просить накласти арешт, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого іде воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, користування, розпорядження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Наявні у клопотання матеріали свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

З урахуванням викладеного, оскільки майно, на яке слідчий просить накласти арешт, може бути використане як доказ на підтвердження обставин, що підлягають встановленню під час кримінального провадження, взявши до уваги стадію досудового розслідування, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання та накласти на вказане майно арешт.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речі вилучені 25.09.2024 під час затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, а саме: футболку чорного кольору, штани чорного кольору, ключі від автомобіля, що належать підозрюваному ОСОБА_4 .

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власника права відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1