Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7008/23
Номер провадження 1-кп/711/210/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0001939 від 02.06.2023 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 149, ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 149, ч. 1 ст. 125 КК України.

В ході судового розгляду справи прокурор ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді цілодобового домашнього арешту на 60 діб. Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою і підставою застосуванні запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь- яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.ч. 1,2 ст. 181 КПК України).

Строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 закінчується 28.07.2024, але на даний час ризики передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися, не перестали існувати та є достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підстави, ризики та обставини, які існували при обранні обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу на даний час продовжують існувати, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховування від суду обґрунтовується, тим ще існує певна ймовірність того, що обвинувачений ОСОБА_5 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій, а саме до втечі, що перешкоджатиме повному судовому розгляді.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»). При оцінці переховування від правосуддя може братися до уваги поряд з іншими обставинами і загроза відносно суворого покарання.

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків обвинувачення у кримінальному провадженні підтверджується тим, що ОСОБА_5 із деякими свідками обвинувачення знайомий особисто (родичами ОСОБА_8 ) та на яких, якщо не буде перебувати під цілодобовим домашнім арештом, може незаконно впливати з метою уникнення кримінальної відповідальності. Свідки допитані у кримінальному провадженні, але при розгляді справи судом, суд не може на них посилатись, оскільки досліджує їх показання безпосередньо в суді. Тобто вказаний ризик продовжує існувати до моменту допиту вказаних свідків на стадії судового розгляду.

Будь-яка особа, має бути захищена та з усвідомленням своєї невразливості, відсутністю страху перед обвинуваченим, надати показання суду. У даному випадку забезпечення безпеки свідків обвинувачення унеможливлення на них незаконного впливу з боку обвинуваченого є основним завданням на даній стадії судового процесу.

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується наявністю вищеописаного ризику впливу на свідків, оскільки вплив на свідків може містити самостійний склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.386 КК України.

Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України слід оцінити в сукупності всі обставини, а саме передбачені п. 4 ч. 1 ст. 178 КПК України - асоціальний спосіб життя, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, а саме те, що на даний час ОСОБА_5 неодружений, на утриманні малолітніх дітей не має, не має місця праці, згідно п. 6 ч. 1 ст. 178 КПК України - репутацію обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який відноситься до кримінальних правопорушень проти волі, честі та гідності особи.

Під злочинами проти волі, честі та гідності особи слід розуміти суспільно-небезпечні умисні дії, які посягають на невід`ємні права та свободи людини і громадянина, гарантовані будь-якій особі Конституцією України.

Державою гарантовано, ніким не бути примушеним робити те, що не передбачено законодавством, і бути вільним у виборі своєї манери поведінки та мати право здійснювати на власний розсуд розвиток своєї особистості (за умови непорушення прав і свобод інших людей), а також гарантована можливість реалізації передбачених конституційних прав і свобод (свобода й особиста недоторканність, право на невтручання в особисте життя, свобода пересування та право на вільний вибір місця проживання).

Ураховуючи наявність обґрунтованої підозри, та вже висунутого обвинувачення відносно ОСОБА_5 у вчинені тяжкого злочину, з метою запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, просила клопотання задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував щодо можливості задоволення клопотання прокурора про продовження йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Просив змінити запобіжний захід на домашній арешт в нічний час доби, оскільки він не може вийти з дому. Він не може вільно пересуватися. Його батько проживає далеко, він не може його відвідувати та забезпечувати продуктами харчування.

Захисник ОСОБА_4 просив змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в нічний час доби, оскільки останній не має можливості працевлаштуватися, забезпечити себе продуктами харчування, тощо.

Представник потерпілої ОСОБА_9 та потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися. Надали суду клопотання про проведення судового засідання без їх участі. Що стосується клопотання прокурора просили розглянути без їх участі, підтримали думку прокурора.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд прийшов до наступних висновків.

Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про продовження строку цілодобового домашнього арешту в щодо обвинуваченого ОСОБА_5 суд бере до уваги те, що запобіжний захід, встановлений суддею закінчується 28.07.2024 року; ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 149 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

З урахуванням положень ст. ст. 176-178 КПК України, суд виходить з того, що на момент розгляду клопотання ризики, передбачені п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України є наявними.

Обґрунтовуючи необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, прокурор посилається на те, що ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України не зменшились, що в повній мірі виправдовує продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практикою Європейського суду з прав людини закріплено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Відповідно до листа Верховного Суду від 03.03.2022 р. «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» за №1/0/2-22, зазначено, що вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів, і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження.

Беручи до уваги вищевикладене та те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а тому є достатні підстави спрогнозувати можливу негативну поведінку обвинуваченого у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, тому суд дійшов висновку, що такий вид запобіжного заходу, як домашній арешт в нічний час доби, зможе запобігти спробам обвинуваченого ухилитись від суду та забезпечить його належну процесуальну поведінку, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора частково, а саме продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час з 22 години до 07 години наступного дня (крім випадків необхідності прибуття в укриття, в разі оголошення повітряної тривоги на час воєнного стану) строком на 60 днів, тобто до 20 вересня 2024 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 196, 331, 369-372, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді цілодобового домашнього арешту задовольнити частково.

Продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів без застосування засобу електронного контролю, тобто до 20 вересня 2024 року включно, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 (крім випадків необхідності прибуття в укриття, в разі оголошення повітряної тривоги на час воєнного стану) в нічний час з 22 години до 07 години наступного дня.

Інші обов`язки визначені ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.03.2024 року залишити без змін.

Ухвалу направити для виконання до органу Національної поліції по місцю проживання ОСОБА_5 .

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 24.07.2024 року о 10 год.00 хв. в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Головуючий: ОСОБА_1