Справа № 182/4829/24
Провадження № 1-кп/0182/1101/2024
В И Р О К

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

26.08.2024 м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному провадженні у м. Нікополі в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення /кримінальний проступок/ за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2024 за № 0000274 по обвинуваченню

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні нікого не має, раніше судимий:

- 20.06.2024 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 15.07.2024 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 357 КК України до 2 років обмеження волі;

- 30.07.2024 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 3 міс. позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення /кримінального проступку/, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

2 серпня 2024 року приблизно о 14:00 год. обвинувачений ОСОБА_2 знаходився біля домоволодіння АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на проникнення до території вказаного домоволодіння, яке належить ОСОБА_3 , в якому зареєстрований та фактично проживає ОСОБА_4 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_2 приблизно о 14:02 год. цього ж дня, перебуваючи в тому самому місці, в порушення ст. 30 Конституції України, згідно якої кожному гарантується недоторканість житла (чи іншого володіння особи), ст. 12 Загальної декларації прав людини та ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, не маючи визначених законом підстав та відповідного дозволу володільця ОСОБА_3 , а також осіб які мають право проживати за вказаною адресою на законних підставах, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, незаконно, скориставшись незачиненою на замок хвірткою, відкрив її та проник до території домоволодіння АДРЕСА_2 , територія якого суцільно огороджена парканом та в подальшому через незачинені двері проник до приміщення літньої кухні, де був виявлений потерпілим ОСОБА_4 .

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному проникненню до іншого володіння особи, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення /кримінальний проступок/, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України.

Історія провадження

22.08.2024 прокурор Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 надіслала до Нікопольського міськрайонного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення /кримінальний проступок/ за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2024 за № 0000274 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення /кримінального проступку/, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України. В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Позиції учасників судового провадження

Обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акту письмові заяви.

Так, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , яку він підписав у присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, згодний зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згодний з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні (а.с. 13-14). У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Потерпілим ОСОБА_4 надано також письмову заяву, в якій останній погодився зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначив, що він ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, та погодився з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні (а.с. 12).

Обґрунтування позиції суду

Враховуючи, те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_2 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, заяву потерпілого ОСОБА_4 , в якій він зазначає, що згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів у добровільності такої позиції обвинуваченого та потерпілого, суд вважає, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Оцінка судом встановлених органом досудового розслідування обставин

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.

Обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі: електронного рапорту про подію від 02.08.2024; протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 02.08.2024 від ОСОБА_4 ; заяви ОСОБА_4 про надання дозволу співробітникам поліції на огляд території домоволодіння; протоколу огляду місця події від 02.08.2024 з доданою до нього фототаблицею; копій документів про право власності на домоволодіння (копія паспорта, копія свідоцтва про народження, копія Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, копія домової книги); протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.08.2024; письмового повідомлення з КП «Нікопольське районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради».

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано.

Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.

Дії ОСОБА_2 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Вчинення ОСОБА_2 даного кримінального проступку не оспорюється.

Призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Також суд ураховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин; особу винного.

Так, обвинувачений ОСОБА_2 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (а.п. 42-54, 64-65), але це не призвело до позитивних змін у його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої право-слухняної поведінки в суспільстві, він не зробив належних висновків для себе, на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення на третій день, після засудження його вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.07.2024, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі. Має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо (а.п. 57). Офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні нікого не має. Також суд враховує що обвинувачений на обліку у КП «ДБКЛПД» ДОР» не знаходиться і раніше за ОСОБА_7 документацією не значиться, в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями не значиться (а.п. 61). На обліку у лікаря психіатра не перебуває (а.п. 63).

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України) та визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

Також судом ураховується те, що ОСОБА_2 вчинив нове кримінальне правопорушення /кримінальний проступок/, після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання за попереднім вироком.

Як передбачено вимогами ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Законодавцем чітко визначено момент у часі для застосування положень ч. 1 ст. 71 КК України - постановлення обвинувального вироку.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження 30 липня 2024 року вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 засуджено за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 міс.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення /кримінальний проступок/, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України - 02.08.2024, тобто після постановлення вироку від 30 липня 2024 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

Згідно з ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України суд вважає необхідним частково приєднати до покарання за даним вироком невідбуту частину покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2024 року.

З урахуванням встановлених даних про особу винного, конкретних обставин справи, свідомого порушення обвинуваченим закону, незважаючи на невідворотність покарання, недосягнення мети покарання за попереднім вироком, суд вважає неможливим виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, а тому підстав для застосування ст. 69, 75 КК України, стосовно обвинуваченого ОСОБА_2 суд не вбачає.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Згідно протоколу затримання особи за вироком суду від 21.08.2024, ОСОБА_2 затримано 21.08.2024 на підставі вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.06.2024.

Речові докази

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 162 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2024 року, яким він засуджений за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 71 КК України з урахуванням п. б) пп. 1) ч. 1 ст. 72 КК України, та остаточно призначити ОСОБА_2 за сукупністю вироків покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 4 міс.

Строк покарання рахувати з моменту проголошення вироку.

Зарахувати у строк відбування покарання за цим вироком строк відбування покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2024 року.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 у даному кримінальному провадженні не застосувався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1