УХВАЛА

25 липня 2024 року

м. Київ

справа № 308/1397/13-к

провадження № 51-2385 ск 18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу особи, стосовно якої застосовано примусові заходи медичного характеру ОСОБА_4 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 березня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 29 листопада 2019 року щодо нього,

установив:

До Касаційного кримінального суду 15 липня 2024 року звернувся ОСОБА_4 із касаційною скаргою на судові рішення ухвалені щодо нього.

Відповідно до змісту приєднаних до касаційної скарги судових рішень в рамках справи № 308/1397/13-к:

- 28 березня 2013 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області постановив ухвалу, якою застосував до ОСОБА_4 примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом;

- 29 листопада 2019 року Львівський апеляційний суд, за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 , своєю ухвалою залишив судове рішення першої інстанції без зміни;

- 23 грудня 2019 року Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, постановив ухвалу, якою відмовив у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на вказані судові рішення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про перегляд всіх приєднаних до касаційної скарги судових рішень, а також рішень постановлених у рамках іншої справи за №1-1121/11 та просить касаційний суд за наслідками розгляду його скарги об`єднати всі ці кримінальні провадження щодо нього в одне провадження, скасувати рішення всіх судових інстанцій, визнати його невинуватим у вчиненні певних кримінальних правопорушень, а також відшкодувати шкоду завдану внаслідок незаконного тримання під вартою.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 426 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу належить повернути ОСОБА_4 , оскільки вона подана після закінчення строку касаційного оскарження.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Оскаржувана ухвала Львіського апеляційного суду проголошена 29 листопада 2019 року.

Із матеріалів провадження (справа № 308/1397/13-к), наявних у касаційному суді, у 2019 році вказане судове рішення вже було оскаржене ОСОБА_4 .

За результатами розгляду його скарги 23 грудня 2019 року Касаційний кримінальний суд постановив ухвалу про відмову у відкритті провадження за касаційною скаргою на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 березня 2013 року й ухвалу Львівського апеляційного суду від 29 листопада 2019 року щодо нього.

Тобто ОСОБА_4 , скориставшись своїм правом на касаційне оскарження, майже через п`ять років після проголошення рішення суду апеляційної інстанції, повторно звернувся до суду касаційної інстанції поза межами строку касаційного оскарження.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Керуючись вимогами ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Повернути особі, стосовно якої застосовано примусові заходи медичного характеру ОСОБА_4 касаційну скаргу на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 березня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 29 листопада 2019 року щодо нього разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3