УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києві, клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2024 року, в рамках кримінального провадження №0000585 від 10.05.2024,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2024 року, в рамках кримінального провадження №0000585 від 10.05.2024, в якому адвокат просить скасувати арешт на автомобіль «Buick», д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , в частині користування зазначеним транспортним засобом.

Дане клопотання обґрунтовується тим, що СУ ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000585 від 10.05.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В рамках даного провадження автомобіль «Buick», д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , постановою слідчого від 10.05.2024 визнано речовим доказом.

У свою чергу, 17.05.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва на вказаний автомобіль накладено арешт. Так, підставою прийняття такого рішення стала необхідність збереження речових доказів та проведення експертиз.

Разом з тим, наразі всі слідчі дії із вказаним автомобілем проведені: проведено огляд місця події та огляд транспортного засобу. А відтак, обставини, які слугували правовими підставами для накладення арешту відпали.

Окрім того, автомобіль зберігається на майданчику тимчасово вилучених транспортних засобів без належних умов зберігання, що призводить до погіршення авто та пошкодження його технічного стану внаслідок дії зовнішніх факторів.

Таким чином, наявні достатні підстави для скасування арешту в частині користування автомобілем «Buick», д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 . При цьому, останній зобов`язується забезпечити належне зберігання речового доказу до закінчення досудового розслідування та судового розгляду.

Адвокат ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату і час судового розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився. Разом з тим, до початку судового розгляду на електронну адресу суду надійшла заява адвоката про розгляд клопотання за його відсутності.

Уповноважений слідчий СУ ГУНП в м. Києві, будучи належним чином повідомленим про дату і час судового засідання, до суду не з`явився. Разом з тим, до початку судового розгляду клопотання на електронну адресу суду надійшов лист слідчого ОСОБА_5 № від 26.07.2024, з якого вбачається, що у кримінальному провадженні №0000585 від 10.05.2024 з автомобілем «Buick», д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , проведено судову автотехнічну експертизу технічного стану автомобіля. У свою чергу, оглядом транспортного засобу встановлено, що він має механічні пошкодження, які утворилися в результаті ДТП. Враховуючи, що мета накладення арешту частково досягнута, слідчий не заперечує щодо часткового скасування арешту на вказаний автомобіль, а саме в частині користування. Разом з тим, повне скасування арешту майна не буде відповідати вимогам ст. 2 КПК України, може призвести до його відчуження та втрати автомобіля як речового доказу. Також просив проводити судовий розгляд клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна без його участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи, що для розгляду вказаного клопотання нормами КПК України встановлені стислі строки, а заявник повідомлений про судовий розгляд завчасно та належним чином, слідчий суддя вважає за можливе проводити судове засідання за відсутності адвоката ОСОБА_3 та слідчого ОСОБА_5 .

Ретельно дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, а також лист слідчого СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 , слідчий суддя прийшла до таких висновків.

Як встановлено у ході судового розгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, СУ ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000585 від 10.05.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В рамках даного провадження 10.05.2024 постановою слідчого автомобіль «Buick», д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , транспортний засіб належить ОСОБА_4 .

17.05.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва на вказаний автомобіль накладено арешт.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Із мотивувальної частини ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.05.2024 вбачається, що, враховуючи правову кваліфікацію правопорушення, за фактом якого здійснюється досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, а також те, що автомобіль «Buick», д.н.з. НОМЕР_1 , відповідає критеріям ст. 98 КПК України, слідча суддя дійшла висновку, що наявні достатні підстави для задоволення клопотання та застосування ініційованого прокурором заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту.

Так, відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Положення ч. 11 ст. 170 КПК України встановлюють, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Разом з тим, ст. 174 КПК України закріплює, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Так, згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Так, вимоги абзацу 2 ч. 1 ст. 174 КПК України передбачають, що обов`язок доведення, що у подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, законодавець покладає безпосередньо на особу, яка звернулась із клопотанням про скасування арешту майна.

У судовому засіданні встановлено, що мета, задля якої накладався арешт на автомобіль «Buick», д.н.з. НОМЕР_1 , в рамках кримінального провадження №0000585 від 10.05.2024 частково досягнута, необхідні слідчі дії, у тому числі й автотехнічна експертиза щодо визначення технічного стану вказаного авто, проведені. Такий висновок підтверджується листом слідчого СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 № від 26.07.2024, при цьому, останній не заперечує щодо часткового скасування арешту на вищезазначений транспортний засіб, а саме в частині користування. Разом з тим, повне скасування арешту вказаного транспортного засобу зі зняттям заборони на його відчуження та розпорядження неможливо з огляду на те, що такий автомобіль визнаний в рамках даного кримінального провадження речовим доказом.

У свою чергу, відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Отже, звернення адвоката ОСОБА_3 до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна узгоджується із вимогами чинного законодавства. Разом з тим, враховуючи, що слідчий СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 не заперечує щодо часткового скасування накладеного на автомобіль Buick, д.н.з. НОМЕР_1 , арешту, в частині користування вказаним автомобілем, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні №0000585 від 10.05.2024 даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ОСОБА_4 належним йому майном на підставі зазначених обставин, оскільки адвокатом ОСОБА_3 доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Таким чином, слідчий суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2024 року, у кримінальному провадженні №0000585 від 10.05.2024, в частині користування автомобілем марки Buick, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , не вбачаючи потреби для подальшого застосування такого обмеження, а відтак, клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 98, 170, 171, 173, 174, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2024 року, в рамках кримінального провадження №0000585 від 10.05.2024 - задовольнити.

Скасувати частково арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2024 року, на автомобіль марки Buick, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , а саме в частині заборони користування вказаним автомобілем.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1