Справа № 304/1645/24 Провадження № 1-кс/304/577/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2024 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у режимі відеоконференції прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання детектива Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000022 від 14 червня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Букачівці Рогатинського району І.Франківської області, мешканця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, одруженого (має на утриманні неповнолітню дитину), особи з інвалідністю І групи, громадянина України, раніше не судимого,

про застосування запобіжного заходу у вигляді застави,

У С Т А Н О В И В :

детектив ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000022 від 14 червня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також просив покласти на нього наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на першу їхню вимогу; не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або роботи; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання мотивує тим, що підрозділом детективів Територіального управління БЕБ у Закарпатській області здійснюється досудове розслідування даного кримінального провадження за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, в ході якого встановлено, що ОСОБА_4 , обіймаючи посаду директора ПП «Заготпродукт», яка пов`язана із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, діючи умисно, з корисливих мотивів, у порушення вимог абз. «г» п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, шляхом ненарахування податкових зобов`язань зі сплати податку на додану вартість, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п. 189.1 ст. 189 ПК України, за товари, суми податку на додану вартість по яких під час їх придбання були включені до складу податкового кредиту та які в подальшому були використані в операціях, що не є господарською діяльністю підприємства, ухилився від сплати податку на додану вартість на загальну суму 43 760 997 грн, що є особливо великим розміром. Так органом досудового розслідування встановлено, що у період часу з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2019 року ПП «Заготпродукт» під керівництвом ОСОБА_4 здійснило придбання у ТОВ «Агро-Інвест», ПАП «Агропродсервіс», ТОВ «Агро-Вам», ТОВ «Агро-Традиції», ТОВ «Галичина-Захід», ТОВ «Даноша», ТОВ «Еко Міт», ТОВ «Ексім Фуд», ТОВ «Мас.Торг», ТОВ «Росан-Агро» та ФГ «Пан Продукт» товарів на загальну суму 246 157 183 грн, з яких підприємством до складу податкового кредиту з ПДВ було включено 49 231 436 грн, а саме 6 787 870 кг свиней у живій вазі за середньою ціною 35,91 грн за 1 кг у ТОВ «Галичина-Захід», ПАП «Агропродсервіс», ТОВ «Еко Міт», ФГ «Пан Продукт», ТОВ «Даноша», ТОВ «Росан-Агро», ТОВ «Агро-Вам» та ТОВ «Агро-Традиції» на загальну суму 243 778 301 грн, з якої до складу податкового кредиту було включено 48 755 660 грн; 70 718 кг м`яса курячого у ТОВ «Ексім Фуд» на загальну суму 782 598 грн, з якої до складу податкового кредиту було включено 156 520 грн; 26 426 кг масла солодкового, муки м`якокосної та морепродуктів у ТОВ «Мас.Торг» на загальну суму 979 462 грн, з якої до складу податкового кредиту було включено 195 892 грн; 19 524 кг субпродуктів курей свійських та 18 100 кг м`яса курячого у ТОВ «Агро-Інвест» на загальну суму 616 822 грн, з якої до складу податкового кредиту було включено 123 364 грн. Водночас детектив зазначає, що із зазначеної кількості товарів ПП «Заготпродукт» у період часу з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2019 року реалізувало (використало у господарській діяльності) лише 760 966,5 кг свиней у живій вазі у вигляді м`яса свинини загальною вагою 466 472,5 кг, а іншу частину товарів на суму 218 804 987 грн, з яких ПДВ у сумі 43 760 997 грн під час їх придбання були включені ОСОБА_4 до складу податкового кредиту підприємства, були використані в операціях, що не є господарською діяльністю. Разом з тим, директор ОСОБА_4 , будучи зацікавленим у результатах його фінансово-господарської діяльності, достовірно знаючи, що відповідні товари у вказаний період часу були використані в операціях, що не є господарською діяльністю підприємства, діючи всупереч положенням податкового законодавства, з метою ухилення від сплати податків, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді ненадходження до бюджету коштів і бажаючи їх настання, 17 жовтня 2019 року засобами електронного зв`язку подав до Рогатинської ДПІ Калуського управління Головного управління ДПС в Івано-Франківській області податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2019 року, у якій у рядку 4.1. «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України за операціями, що оподатковуються за: основною ставкою» не задекларував податкові зобов`язання підприємства зі сплати ПДВ на загальну суму 43 760 997 грн, що становить 45 560 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, та призвело до фактичного ненадходження до Державного бюджету України коштів в особливо великих розмірах. Детектив вказує, що 21 червня 2024 року ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, яка підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: актом документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи від 28.02.2020 № 224/09-19-05-05/36909109; рішенням Державної податкової служби України за результатами оскарження ПП «Заготпродукт» акта перевірки від 28.02.2020 № 224/09-19-05-05/36909109; матеріалами судової справи за позовом ПП «Заготпродукт» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 13.04.2020; протоколом огляду даних Єдиного реєстру податкових накладних та податкової звітності, яка подавалась ПП «Заготпродукт», ТОВ «Агро-Інвест», ПАП «Агропродсервіс», ТОВ «Агро-Вам», ТОВ «Агро-Традиції», ТОВ «Галичина-Захід», ТОВ «Даноша», ТОВ «Еко Міт», ТОВ «Ексім Фуд», ТОВ «Мас.Торг», ТОВ «Росан-Агро» та ФГ «Пан Продукт»; протоколом огляду первинних фінансово-господарських документів; протоколом огляду руху коштів по банківських рахунках ПП «Заготпродукт»; протоколом огляду даних з Єдиного державного реєстру тварин; протоколом обшуку від 02.03.2020; протоколами огляду документів, які були вилучені за результатами проведення 02.03.2020 обшуку; протоколами допитів свідків, іншими матеріалами кримінального провадження. Відтак у органу досудового розслідування є достатні та вагомі докази вини ОСОБА_4 , які також підтверджують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний, усвідомлюючи неминучість та тяжкість покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином та за який передбачено покарання у виді штрафу від п`ятнадцяти до двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією майна, може, будучи двічі притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 212 КК України, переховуватися від органів досудового розслідування; може незаконно впливати на свідків, оскільки отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу володітиме інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних даних свідків, які надали викривальні покази стосовно нього, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином не з`являючись на виклик, посилаючись на різні нібито форс-мажорні чи поважні причини. Детектив вважає, що при визначенні слідчим суддею розміру застави слід також врахувати, що підозрюваний ОСОБА_4 двічі притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 212 КК України, а також вживав заходів, спрямованих на унеможливлення стягнення з ПП «Заготпродукт» податкового боргу у розмірі 54 701 246 грн шляхом його перереєстрації на особу, яка не мала фактичних можливостей та дійсного наміру здійснювати господарську діяльність як керівник підприємства. На підставі наведених обставин детектив просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав повністю та просив таке задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини, а також звертав увагу слідчого судді на те, що у даному кримінальному провадженні неможливо застосувати інші запобіжні заходи, окрім як застава чи тримання під вартою, а відтак органом досудового розслідування подано клопотання про застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні та письмовому запереченні наголошував, що жодних ризиків, передбачених КПК України на сьогоднішній день не існує. При цьому підтвердив, що ОСОБА_4 дійсно двічі притягався до кримінальної відповідальності за ст. 212 КК України, однак в обох випадках оплатив до бюджету кошти за весь період, що був охоплений раніше оголошеними підозрами, а відтак справи були закриті. Після цього у 2021 році він продав фірму, тому не може бути суб`єктом кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, а як наслідок й підозрюваним. Вказував на недоведеність органом досудового розслідування неможливість обрання відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу та просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, а у випадку застосування застави вважав достатнім її розміром 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 позицію свого захисника підтримав.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, прийшов до такого висновку.

Згідно з положеннями статті 5 пункту 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Згідно зі ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, які унеможливлять виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Положеннями статті 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, стан здоров`я підозрюваного, його репутацію та інші обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні на підставі матеріалів клопотання встановлено, що відділом детективів Теритоірального управління БЕБ у Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000022 від 14 червня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України (а. к. 7-8).

Згідно доводів детектива, під час досудового розслідування встановлені обставини, що свідчать про можливі зловживання зі сторони службових осіб ПП «Заготпродукт» (), які у період з 01 січня 2017 року до 30 вересня 2019 року занизили податкові зобов`язання у сумі 43 760 997 грн за наслідками проведення господарських операцій з реалізації м`яса та субпродуктів, внаслідок чого ухилилися від сплати податку на додатну вартість на вказану суму.

Двадцять першого червня 2024 року у даному кримінальному провадженні про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, було повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави, ініціатор клопотання просить слідчого суддю врахувати докази вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, а також ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», п. пунктом 175; рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за яке, у разі визнання його винним, може понести покарання у виді штрафу від п`ятнадцяти до двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, про що свідчать зібрані органом досудового розслідування та надані слідчому судді докази, зокрема Акт документальної планової перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи від 28 лютого 2020 року № 224/09-19-05-05/36909109, Податкове повідомлення-рішення від 13 квітня 2020 року № , рішення ДПС України про результати розгляду скарги, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року у справі № 300/1738/20, протокол огляду первинних фінансово-господарських документів, що стосуються господарських відносин між ПП «Заготпродукт» з однієї сторони та іншими суб`єктами господарювання, предметом яких є придбання свиней у живій вазі, а також послуги по забою свиней від 10 квітня 2024 року, протокол огляду руху коштів по банківських рахунках ПП «Заготпродукт», які відкрито в АТ «Ідея Банк», АТ «Кредобанк», АТ КБ «ПриватБанк» та АТ АКБ «Львів» за період часу з 01.01.2017 по 30.09.2019 від 17 січня 2024 року, протокол огляду податкової звітності ПП «Заготпродукт» від 25 січня 2024 року, протокол огляду відомостей про рух поголів`я тварин (свиней), які у порядку ст. 93 КПК надані ДП «Агенство з ідентифікації та реєстрації тварин» з «Єдиного державного реєстру тварин» від 22 квітня 2024 року, протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 08 березня 2024 року, протокол огляду наявних у ЄДРСР відомостей відносно ОСОБА_4 від 24 червня 2024 року, протокол огляду наявних у ЄДРЮОФОПГФ відомостей, що містять інформацію щодо проведених реєстраційних дій відносно ПП «Заготпродукт» та ТОВ «Торнадо М`ясо» від 27 червня 2024 року, рішення власника № 29/03/21 ПП «Заготпродукт» від 29 березня 2021 року, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 15 листопада 2023 року.

Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення є доведеною, тобто зазначені у клопотанні детектива обставини підтверджуються наданими фактичними даними, що містяться у матеріалах клопотання, та досліджені у судовому засіданні, які у своїй сукупності переконують слідчого суддю у причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінується. Доведення стороною обвинувачення існування обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, є однією з підстав для застосування запобіжного заходу.

Звертаю увагу, що на цій стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі доданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

При цьому правильність кваліфікації дій підозрюваного, умислу, так само як і наявність чи відсутність в його діях складу злочину, вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» у справі від 23 січня 2012 року № 30671/04 наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні № 0000022 від 14 червня 2022 року стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя прийшов до таких висновків.

Сторона обвинувачення у поданому клопотанні зазначила про наявні ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так щодо ризику переховування від органу досудового розслідування або/та суду, то такий обумовлюється, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Наявність даного ризику у відповідності до КПК України не означає, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме переховування, однак достатньо встановити, що він має реальну можливість здійснити такі дії у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

На думку слідчого судді, тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та суворість покарання за його вчинення може свідчити про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Це твердження узгоджується із позицією ЄСПЛ, викладеною у рішенні по справі «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений, та у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000, § 76, відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Так злочин, передбачений ч. 3 ст. 212 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є тяжким злочином, за який може бути призначено покарання у виді штрафу від п`ятнадцяти (255 000 грн) до п`ятнадцяти тисяч (425 000 грн) неоподатковуваних мінімумів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Встановлені у ході досудового розслідування обставини, зокрема наявність паспорту громадянина України для виїзду за кордон та одночасний статус особи з інвалідністю І групи (підгр. Б, загальне захворювання), вказують на наявність у підозрюваного реальної можливості виїзду за кордон держави, із подальшим переховуванням на території іноземних країн, а також про фактичну відсутність у органу досудового розслідування дієвих механізмів попередження такої втечі та подальшого розшуку підозрюваного.

Оцінюючи питання стійкості соціальних зв`язків підозрюваного, слідчий суддя враховує те, що під час розгляду клопотання йому не надано жодних доказів, які б свідчили про сімейний стан підозрюваного, стан здоров`я членів його сім`ї, кількість та вік дітей, наявність утриманців. При цьому під соціальним зв`язком зазвичай розуміють соціальну дію, що виражає залежність і сумісність людей або груп; це сукупність особливих залежностей одних соціальних суб`єктів від інших, їх взаємні відносини, які об`єднують людей у відповідні соціальні спільності і свідчать про їх колективне існування. Чим більш міцними є соціальні зв`язки, тим більше вони будуть відігравати стримуючу роль для підозрюваного, стимулюватимуть належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Із долучених захисником до заперечення документів лише вбачається, що ОСОБА_4 неодноразово був нагороджений на рівні облдержадміністрації та обласної ради медаллю «Доблесть Прикарпаття», а також 12 липня 2023 року почесним нагрудним знаком Головнокомандувача ЗСУ «За сприяння війську» та 17 лютого 2016 року відзнакою Президента України «За гуманітарну участь в антитерористичній операції». Зазначені відомості, без сумніву, свідчать про те, що ОСОБА_4 має активну громадянську позицію, однак, незважаючи на це, слідчий суддя враховує викладені вище обставини, як такі, що суттєво підвищують ризик переховування на даний момент.

Усвідомлюючи тяжкість покарання та невідворотність кримінальної відповідальності ОСОБА_4 може використати наявні у нього засоби та можливості для переховування від правоохоронних органів і суду, у тому числі, може покинути територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Активна процесуальна поведінка підозрюваного ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні, про яку у своєму клопотанні зазначає сторона захисту, його готовність брати участь у досудовому розслідуванні та судовому розгляді не може свідчити й про відсутність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Також слідчий суддя у світлі даного ризику не може залишати поза увагою те, що Указом Президента України № 64/2022 на території України починаючи з 24.02.2022 введено воєнний стан. Відповідно до п. 8 роз`яснень, наданих Верховним Судом у листі від 03.03.2022 № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» зазначено, що оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, суд керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію.

Крім цього у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Смірнова проти Росії» (Smirnova v. Russia № 71362/01 від 21.07.2003), суд зазначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Також слідчий суддя вважає обґрунтованим твердження сторони обвинувачення про існування ризику незаконного впливу на свідків, оскільки такі не були досліджені безпосередньо судом, тому існує певна ймовірність незаконного впливу на них зі сторони зацікавлених осіб з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

При цьому вказаний ризик ґрунтується на зацікавленості підозрюваного у відверненні негативних наслідків, спричинених притягненням його до кримінальної відповідальності. Варте уваги і те, що після набуття статусу підозрюваного ОСОБА_4 стала відома інформація про свідків та інших учасників кримінального провадження, якою він може скористатися для впливу на них. До того ж ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Наведені обставини можуть свідчити про те, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності.

У результаті обізнаності ОСОБА_4 про осіб, які давали свідчення у кримінальному провадженні, не можна повністю виключити ймовірність того, що він може впливати на свідків, з метою примушування їх до зміни раніше наданих показань, та таким же чином впливати на свідків, які не давали показання, що в подальшому виключить їх можливість давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування.

Отже підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Існування інших ризиків, передбачених ст. 177 КПК України не встановлено.

Заявлений детективом у клопотанні та прокурором у судовому засіданні ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином слідчий суддя вважає недоведеним.

Так на обґрунтування цього ризику детектив вказує на те, що ОСОБА_4 не буде з`являтися на виклик, посилаючись на різні нібито форс-мажорні чи поважні причини.

На переконання слідчого судді, загальної інформації наведеного змісту, без зазначення конкретних підстав та дій, до яких ОСОБА_4 можуть вдатись, недостатньо для того, аби зробити висновок, що підозрюваний буде або може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Будь-якими доказами та відомостями вчинення підозрюваним ОСОБА_4 дій, направлених на перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, сторона обвинувачення не володіє.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що під час розгляду цього клопотання, стороною обвинувачення не було доведено, що ОСОБА_4 вчинятиме спроби перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з тим, що достатні підстави для такого висновку відсутні.

При цьому слідчий суддя також приймає до уваги мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, мав місце в умовах воєнного стану, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За таких обставин зазначені в клопотанні слідчого ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя вважає обґрунтованими та переконливими.

Обрання підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж застава, слідчий суддя вважає неможливим за встановлених вище ризиків та наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, який є тяжким злочином.

На переконання слідчого судді обрання відносно ОСОБА_4 іншого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання чи особистої поруки не зможе запобігти встановленим ризикам та може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування.

Отже на підставі наведеного доводи захисника ОСОБА_5 про можливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання як більш комфортного не є слушними, виходячи з обставин даного кримінального провадження і даних про особу ОСОБА_4 , що були наведені слідчим суддею вище.

У той же час застава як запобіжний захід, має середній рівень суворості і є адекватним забезпечувальним заходом в цьому кримінальному провадженні.

Водночас, слідчий суддя вважає, що досліджені під час судового засідання ризики та індивідуальні особливості кримінального провадження і підозрюваного свідчать, що менш суворий запобіжний захід, ніж застава може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування (в тому числі шляхом неналежного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків) і русі кримінального провадження. Застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання для запобігання вказаним ризикам буде недостатнім, оскільки виконання покладених на підозрюваного обов`язків буде залежати виключно від волі самого підозрюваного та їх порушення не матиме для нього очевидних і достатньо суттєвих негативних наслідків.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у виді застави буде необхідним та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та зможе запобігти встановленим слідчим суддею ризикам і при цьому буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар для підозрюваного та інших осіб.

З приводу розміру застави та обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які необхідно покласти на підозрюваного, слідчий суддя має враховувати тяжкість злочину, в якому підозрюється особа, майновий стан підозрюваного, його сімейний стан, інші дані про його особу та ризики, передбачені статтею 177 КПК України.

Як встановлено вище, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, тобто тяжкого кримінального правопорушення, а тому враховуючи положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо нього, за загальним правилом, має визначатися у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя звертає увагу, що метою застави має бути забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і попередження ризиків, а не штрафна чи каральна функція, що вплине не тільки на підозрюваного, але і на життя членів його родини.

Поряд з цим, відповідно до п. 11 ст. 178 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний також врахувати розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, про що уже зазначалось у цій ухвалі.

Тому, враховуючи обставини та характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , його майновий стан, слідчий суддя вважає за доцільне визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн. Саме такий розмір, на переконання слідчого судді, розумно і пропорційно співвідноситься з обставинами цього кримінального провадження, зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, запобігти ризикам кримінального провадження та не є завідомо непомірним для підозрюваного.

Слідчий суддя також враховує, що розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Зважаючи на тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 , обставини кримінального правопорушення та наслідки такого для суспільства і держави, беручи до уваги індивідуальні особливості підозрюваного, слідчий суддя прийшов до висновку, що застава у сумі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та буде достатнім стримуючим фактором для запобігання існуючим ризикам кримінального провадження.

Такий розмір з урахуванням майнового стану підозрюваного та його індивідуальних характеристик зможе забезпечити його належну поведінку, запобігти ризикам кримінального провадження та не являється непомірним для нього, а також відповідним з огляду на ймовірно завдану шкоду.

Саме такий розмір, на переконання слідчого судді, буде тим стимулюючим фактором, який стримуватиме підозрюваного від реалізації наявних ризиків і такий розмір підозрюваний або інша особа (заставодавець) боятиметься втратити внаслідок невиконання процесуальних обов`язків. Такий розмір застави є розумним з огляду на необхідність виконання завдань кримінального провадження та не є завідомо непомірним для підозрюваного.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Крім того, в порядку ч. 5 ст. 194 КПК України, при визначенні запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у зв`язку із встановленням ризиків перешкоджання кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного відповідні обов`язки.

При цьому слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Положеннями ч. 7 ст. 194 КПК України передбачено, що визначені частинами п`ятою та шостою цієї статті обов`язки, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Керуючись ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 29 Конституції України, ст. 177, 186, 193, 194, 196, 198, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання детектива Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за №0000022 від 14 червня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Букачівці Рогатинського району І.Франківської області, мешканця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає суму 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.

Підозрюваний ОСОБА_4 не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Закарпатській області за реквізитами: код 26213408, МФО 820172, р/н UA0018501, ДКСУ м. Київ (призначення платежу згідно якого провадження, найменування суду, що виніс судове рішення, прізвище, ім`я по батькові особи, за яку внесено заставу), або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує прокурору та слідчому судді.

У порядку ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком до 20 вересня 2024 року наступні обов`язки:

1) не відлучатися з району проживання без дозволу детектива Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_6 , прокурора, за винятком необхідності участі у слідчих діях чи у розгляді кримінального провадження;

2) прибувати до детектива Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_6 , прокурора та суду на першу їхню вимогу;

3) повідомляти детектива Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_6 , прокурора чи суд про зміну місця проживання та роботи;

4) здати на зберігання до відповідного органу міграційної служби за місцем реєстрації свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невнесення застави ним (або заставодавцями), до нього може бути застосований інший, більш суворий запобіжний захід.

Дата закінчення дії ухвали у частині покладених обов`язків 20 вересня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1