КОМПАНІЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 391/202/24
Провадження № 1-кп/391/70/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2024 р.селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Компаніївського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України.

Прокурором подано клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки строк тримання під вартою, встановлений обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою суду, закінчується, однак судове провадження по даному кримінальному провадженню не закінчено.

Не зважаючи, що злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України є необережним, але слід констатувати, що злочин вказаної категорії під час їх вчинення становлять високу суспільну небезпечність.

Прокурор обгрунтовував своє клопотання тим, що ризики, передбачені п. п. 1,5 ст. 177 КПК України, продовжують існувати та не зменшились.

Так існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України переховуватись від суду. Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 , є тяжким правопорушенням, санкція якого передбачає покарання в виді позбавлення волі строком від 3 до 8 років з позбавленням права керувати ТЗ на строк до 3 років або без такого. У випадку засудження ОСОБА_4 за вчинення злочину, йому може бути призначення покарання в виді реального позбавлення волі на певний строк. При оцінці ризику переховування від правосуддя може братись до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин. Зазначене може бути підставою й мотивом для Косінського переховуватися від суду.

П.5 ч.1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі стосовно осіб, які можуть давати викривальні та підтверджуючі його вину покази.

Враховуючи притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення умисного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за яке останній поніс покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки; за злочин передбачений ч. 1 ст.125 КК України, де 25.06.2015 останнього звільнено від кримінальної відповідальності. Крім того, до ОСОБА_4 , неодноразово застосовувався адмінарешт, що є підтвердженням, що девіантна поведінка останнього виходить за межі мінімальної допустимої поведінки у суспільстві та свідчить про повну зневагу до оточуючих.

На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення виконання Косінським покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вищезазначеним ризикам, останньому необхідно продовжити запобіжний захід в вигляді тримання під вартою.

Прокурор звертав увагу на те, що ОСОБА_4 обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину наслідком якого є смерть діючого військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_6 , а також на те, що все вищевикладене свідчить про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, а ніж триманні під вартою, не може гарантувати виконання обвинуваченим, передбачених ст. 194 КПК України, обов`язків.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав заявлене прокурором клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти клопотання прокурора, зазначаючи, що ризики, на які посилається прокурор не відповідають дійсності та є надуманими. Він не мав та не має наміру вчиняти злочини, в тому числі стосовно осіб, які вже дали в суді свої покази. З потерпілою ОСОБА_7 він згоден, готовий їй допомагати. Не має наміру чинити тиск на потерпілих, свідків, експертів, не має наміру переховуватись від суду. Місто ДТП він не покидав, навпаки, надав першу медичну допомогу. Після звільнення з місць позбавленні волі 23.06.2023 р. пішов працювати, щоб забезпечувати сім`ю. Він має постійне місце проживання у м. Одеса, цивільну дружину. У зв`язку з викладеним, просив обрати відносно нього запобіжний захід в вигляді цілодобового домашнього арешту.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 18.01.2024 р. обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід - тримання під вартою без визначення застави). У подальшому ухвалою від 14.03.2024 р. строк дії застосування запобіжного заходу було продовжено до 12.05.2024 р. включно. За результатами апеляційного перегляду вказана ухвала суду першої інстанції 26.03.2024 р. залишена без змін. Ухвалами Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 10.05.2024 та 05.07.2024 р. ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід тримання під вартою до 09.07.2024 та 02.09.2024 р. відповідно.

Відповідно до ч.1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (п. 79 рішення ЄСП у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року).

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування кожного обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Суд, вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, приймає до уваги суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, яке є необережним, але тяжким злочином (у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту), його наслідки загибель людини, а також спричинення потерпілому тілесних ушкоджень середньої тяжкості; враховує матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого та не забезпечать виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків під час розгляду кримінального провадження, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки, на думку суду, обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі стосовно осіб, які можуть давати викривальні покази, з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше судимий за ч.2 ст. 186 КК України, судимість не знята та непогашена, звільнений в червні 2023 з місць позбавлення волі, офіційно не одружений, офіційно не працюючий, доказів наявності в нього утриманців суду не представлено, тобто, обвинувачений, на думку суду, не має міцних соціальних зв`язків, є мешканцем іншого регіону України, тобто не має місця проживання на території Кіровоградської області, враховуючи те, що ОСОБА_4 (згідно обвинувального акту) керував ТЗ взагалі не маючи посвідчення водія будь-якої категорії, а також, те, що судовий розгляд на даний час не закінчено, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів.

Зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт суд за наведених вище підстав, вважає недоцільним.

Суд вважає, що ризики наразі є реальними та триваючими, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`які, альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належний рівень гарантії доброчесної поведінки обвинуваченого.

Продовження строку дії запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на даний час відповідає суспільному інтересу щодо охорони прав та інтересів інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 331, 369, 372, 392 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, вважати продовженим строком на 60 днів, тобто по 28.10.2024 року включно.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити до ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор" №14 для виконання, з вручення під розпис обвинуваченому ОСОБА_4 , також копію вручити прокурору.

Апеляційна скарга на ухвалу про продовження дії запобіжного заходу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення до Кропивницького апеляційного суду, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії ухвали.

Оскарження ухвали про продовження строку тримання під вартою, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали оголошено 03 вересня 2024 р. о 08-10 год. в приміщенні Компаніївського районного суду Кіровоградської області.

Суддя ОСОБА_1