ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №643/6481/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/1722/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.122, ч.1 ст.162, ч.4 ст.185, ч.1 ст.296 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

-обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Московського районного суду м.Харкова від 22 травня 2024 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іванівка Чугуївського району Харківської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-05.07.2011 Комінтернівським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.309 КК України на 2 роки позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік;

-16.11.2012 Київським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185, ст..71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

-13.02.2019 Київським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.296, ч.1 ст.70 КК України на 3 роки 8 місяців позбавлення волі,

засуджено:

-за ч.1 ст.122 КК України на 2 роки позбавлення волі;

-за ч.1 ст.162 КК України на 2 роки обмеження волі;

-за ч.1 ст.296 КК України на 2 роки обмеження волі;

-за ч.4 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70, ст.72 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 визначено остаточне покарання - 5 років позбавлення волі.

Позовні заяви потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення - задоволено.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , матеріальну шкоду в розмірі 1114 (одна тисяча сто чотирнадцять) грн. 20 коп. та моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , матеріальну шкоду в розмірі 3888 (три тисячі вісімсот вісімдесят вісім) грн. 92 коп.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , моральну шкоду в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 92 коп.

Стягнути ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_6 , матеріальну шкоду в розмірі 790 (сімсот дев`яносто) грн. 63 коп. та моральну шкоду в розмірі 2000 (дві тисячі) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення судово-дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/121-23/12105-Д від 12.06.2023 у в розмірі 1912,0 грн, на проведення судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/121-23/12106-Д від 21.06.2023 у розмірі 2390 грн., на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-23/11422-ТВ від 31.05.2023 у розмірі 956 грн., та на проведення судової трасологічної експертизи № СЕ-19/121-23/12056-ТР від 14.06.2023 у розмірі 1912 грн.

Кримінальне провадження було розглянуто судом у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Як установив суд, ОСОБА_8 , 25.04.2023 приблизно о 18 годині 00 хвилин, знаходячись у квартирі АДРЕСА_7 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин під час словесного конфлікту, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс раніше знайомому ОСОБА_9 , який знаходився навпроти нього у сидячому на дивані положенні два удари кулаками різних рук в область голови та обличчя. Від вказаних ударів потерпілий ОСОБА_9 впав на підлогу, а ОСОБА_8 наніс ще приблизно 5-6 ударів різними ногами почергово в область голови потерпілого, після чого ОСОБА_8 припинив свої протиправні дії.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді поєднаної закритої тупої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку із наявністю синця в орбітальній ділянці справа та щелепно-лицьову травму у вигляді закритого перелому нижньої щелепи з обох боків в області 38 та 48 зубів, яка ускладнилась остеофлегмоною, які за ступенем тяжкості відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесного ушкодження, яке спричинило за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-хтижнів (21дня).

Крім того, 01.05.2023 року ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний умисел на незаконне збагачення за рахунок інших осіб, діючи в умовах воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, строк дії якого продовжено Указом Президента України від 06 лютого 2023 року № 58/2023 з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, маючи при собі ключ від квартири, який умисно не повернув потерпілому ОСОБА_9 , у період часу з 07:00 до 09:00 незаконно проник до квартири потерпілого ОСОБА_9 , що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , де діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, відшукав у квартирі шуруповерт акумуляторний ТМ «Ворскла ПМЗ» 12/2 S/LI, вартістю 1114, 20 грн., що належить потерпілому, після чого взяв його та вийшов з квартири, тим самим з місця скоєння кримінального правопорушення зник та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 1114, 20 грн.

Крім того, 09.05.2023 у першій половині дня, але не пізніше 13:00, ОСОБА_8 , проживаючи у потерпілої ОСОБА_12 у квартирі АДРЕСА_8 , яку остання винаймала на підставі договору оренди житла, що розташована за адресою: АДРЕСА_9 , маючи умисел на незаконне збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, строк дії якого продовжено Указом Президента України від 06 лютого 2023 року № 58/2023 з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, знаходячись у кімнаті, переконавшись у тому що, за його діями ніхто не спостерігає, а потерпіла ОСОБА_13 знаходиться в ванній кімнаті, шляхом вільного доступу, взяв у спальній кімнаті ювелірний виріб із золота 585 проби (хрестик) загальною вагою 0,58 гр., вартістю 790, 63 грн., який лежав на комоді та належить потерпілій, після чого забрав його та вийшов з квартири, тим самим з місця скоєння кримінального правопорушення зник та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 790, 63 грн.

Крім того ОСОБА_8 13.05.2023 приблизно о 19:00 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_10 , біля одного із виходів зі станції метро «Студентська» побачив раніше не знайомого йому потерпілого ОСОБА_11 , маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, бажаючи продемонструвати явне нехтування до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, прагнучи самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб, ОСОБА_8 , діючи безпричинно, маючи намір спровокувати конфлікт з раніше незнайомим йому потерпілим ОСОБА_11 , з метою подальшого спричинення йому тілесних ушкоджень, підійшов до нього та у грубій формі із використанням нецензурної лайки запитав у нього, чому він тут знаходиться та щоб він пішов геть, однак йому відмовили. Використовуючи відмову на його прохання з боку потерпілого ОСОБА_11 піти геть, як малозначний привід для з`ясування стосунків, ОСОБА_8 , усвідомлюючи те, що він знаходиться у громадському місці, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства з особливою зухвалістю, демонструючи своє явне нехтування до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, діючи з хуліганських спонукань, проявляючи особливу зухвалість, наблизився до потерпілого ОСОБА_11 , який стояв навпроти нього та наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя, від чого потерпілий ОСОБА_11 впав на коліна, на асфальтне покриття та намагався закривати обличчя обома руками а ОСОБА_8 в цей час наніс ще приблизно 10 ударів кулаками обох рук почергово в область голови потерпілого ОСОБА_11 . Після цього, ОСОБА_8 припинив свої протиправні дії та залишив місце скоєння кримінального правопорушення.

В результаті хуліганських дій ОСОБА_8 було грубо порушено громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства з особливою зухвалістю, а внаслідок нанесених ударів потерпілому ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців та саден на голові, верхніх кінцівках, які за ступенем тяжкості викликали незначні скороминущі наслідки які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю не більше 6-ти днів.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_8 , 13.05.2023 року у період часу з 19:30 по 20:50, перебуваючи біля одного із виходів зі станції метро «Студентська», що розташований біля б. АДРЕСА_10 , після конфлікту з потерпілим ОСОБА_11 , побачив неподалік місця конфлікту з останнім чоловічу сумку чорного кольору, яка лежала на землі та належала потерпілому ОСОБА_11 , після чого у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на незаконне збагачення за рахунок інших осіб, реалізовуючи який, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, строк дії якого продовжено Указом Президента України від 06 лютого 2023 року № 58/2023 з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, підняв зазначену сумку з землі, відкрив її та дістав з неї мобільний телефон ТМ «XIAOMI Redmi 8A 2/32 Gb», вартістю 2121, 33 грн., що належить потерпілому ОСОБА_11 , та забрав останній, тим самим викрав його, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зник, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 2121, 33 грн.

Крім того ОСОБА_8 , у період часу з 13.05.2023 року по 14.05.2023, більш точного часу встановити не виявилось можливим, але не пізніше 08:19 14.05.2023, використовуючи ключ від квартири АДРЕСА_8 , який він завчасно викрав у ОСОБА_12 , незаконно проник до квартири АДРЕСА_8 потерпілої ОСОБА_10 , що на праві власності належить останній, яка розташована по АДРЕСА_9 , пошкодивши при цьому ключ, вхідні двері та замок, маючи умисел на незаконне збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, строк дії якого продовжено Указом Президента України від 06 лютого 2023 року № 58/2023 з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, та знаходячись в квартирі один взяв Wi-Fi роутер TP-LINK TL-WR741ND та пилосос марки ROWENTA RO 348601, що належать потерпілій ОСОБА_10 , після чого з викраденим майном вийшов з квартири, тим самим з місця скоєння кримінального правопорушення зник та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 3888, 92 грн.

Крім того ОСОБА_8 14.05.2023, у період часу з 08:20 по 11:48, маючи умисел направлений на порушення конституційного права громадянина на недоторканість житла, діючи на ґрунті заздалегідь виниклого злочинного умислу, направленого на незаконне проникнення до житла, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч чинному законодавству, без добровільної на те згоди власника квартири АДРЕСА_8 потерпілої ОСОБА_10 , що розташована за адресою: АДРЕСА_9 та на праві приватної власності належить ОСОБА_10 , усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, таємно від оточуючих, не маючи законних правових підстав для відвідування житла, ввійшов через пошкоджені ним раніше двері та замок до приміщення квартири, що розташована за вищевказаною адресою, тим самим незаконно проник до житла, чим порушив право ОСОБА_10 на недоторканість житла та володіння, передбачене ст. 30 Конституції України, після чого о 11 год. 48 хв. 14.05.2023 був виявлений потерпілою та з місця скоєння кримінального правопорушення зник.

В апеляційній скарзі, в редакції внесених змін, прокурор у кримінальному провадженні ставить питання про зміну вироку. Указав, що епізод крадіжки вчинений 01.05.2023 у розмірі 1114, 20 грн., скоєний із проникненням у житло, підлягає кваліфікації за ч.1 ст.162 КК України. Епізоди крадіжок вчинених ОСОБА_8 09.05.2023, 13.05.2023 мають бути виключені з мотивувальної частини вироку у зв`язку із недостатністю завданої ним шкоди у розмірі 790, 63 грн. та 2121, 33 грн..

Просить перекваліфікувати дії ОСОБА_8 по епізоду від 01.05.2023 з ч.4 ст.185 КК України на ч.1 ст.162 КК України; за епізодами крадіжок від 09.05.2023, 13.05.2023 кримінальне провадження в цій частині закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України; призначити ОСОБА_8 :

-за ч.1 ст.122 КК України 2 роки позбавлення волі;

-за ч.1 ст.162 КК України 3 роки обмеження волі;

-за ч.1 ст.296 КК України 2 роки обмеження волі;

-за ч.4 ст.185 КК України 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70, ст.72 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання - 6 років позбавлення волі.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор частково підтримав апеляційну скаргу та просив залишити розмір остаточного покарання, який був призначений судом першої інстанції.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора в частині збільшення розміру покарання.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, доводи прокурора, думку обвинуваченого, захисника, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до положень ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст.51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч.1 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч.5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_8 вчинив 01.05.2023 за епізодом стосовно потерпілого ОСОБА_9 , 09.05.2023 за епізодом стосовно потерпілої ОСОБА_13 , 13.05.2023 за епізодом стосовно потерпілого ОСОБА_11 , у період з 13.05.2023 по 14.05.2023 за епізодом стосовно потерпілої ОСОБА_10 .

Станом на 01.01.2023 по 31.12.2023 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1342 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_14 злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, становив 2684 грн. (1342?2=2684).

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, діями ОСОБА_8 було заподіяно матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_9 в розмірі 1114, 20 грн., потерпілій ОСОБА_13 в розмірі 790, 63 грн., потерпілому ОСОБА_11 в розмірі 2121, 33 грн., потерпілій ОСОБА_10 в розмірі 3888, 92 грн.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч.1 ст.5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Ураховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_8 майна потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_11 була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, то колегія суддів вважає, що посилання у вироку суду на скоєння обвинуваченим 09.05.2023, 13.05.2023 таємного викрадення майна, належного ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , вчиненого в умовах воєнного стану, підлягає виключенню як таке, що з урахуванням вищенаведеного, не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Між тим, зважаючи на спосіб вчинення крадіжки майна потерпілого ОСОБА_9 , а саме скоєння її з проникненням у житло, колегія суддів вважає, що дії ОСОБА_8 за епізодом від 01.05.2023 підлягають кваліфікації за ч.1 ст.162 КК України у зв`язку з таким.

Частиною 3 ст.337 КПК встановлено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі (ч.1 ст.12 КК).

З огляду на зміст ч.1 ст.162 КК, дії, кваліфіковані за цією нормою, на відміну від кваліфікованих за ч.4 ст.185 КК, є кримінальним проступком, а тому їх перекваліфікація покращує становище обвинуваченого.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для кваліфікації ОСОБА_15 за епізодом від 01.05.2023 за ч.1 ст.162 КК, колегія суддів виходить із фактичних обставин, установлених судом першої інстанції, не вдаючись до оцінки/переоцінки доказів.

Об`єктивна сторона ст.162 КК полягає, зокрема, в незаконному проникненні до житла чи іншого володіння особи.

Під незаконним проникненням до житла чи іншого володіння особи, потрібно розуміти будь-яке вторгнення, здійснене всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав чи з порушенням встановленого законом порядку.

Суд першої інстанції установив, що ОСОБА_8 визнав фактичні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення і не заперечував факту незаконного проникнення в житло з метою заволодіння майном, інакше кажучи, усвідомлював, що житло, до якого він проник, перебуває у користуванні чужої особи.

Згідно приписів п.2 ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення.

На підставі наведеного, враховуючи положення ч.3 ст.337 КПК, колегія суддів вважає за необхідне вирок змінити та перекваліфікувати дії ОСОБА_8 за епізодом від 01.05.2023 з ч.4 ст.185 на ч.1 ст.162 КК і призначити покарання в межах санкції цієї частини статті.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому суд врахував характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, пройшов ВЛК для вступу до лав ЗСУ, його щире каяття, визнавши останню обставину пом`якшуючою покарання та наявність обтяжуючої покарання обставини - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням остаточного покарання у виді позбавлення волі у розмірі, який колегія суддів вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Слід відзначити, що зменшення об`єму обвинувачення, не спростовує систематичний характер протиправної діяльності ОСОБА_8 та вказує на підвищену суспільну небезпечність останнього та обґрунтовує необхідність залишення покарання незмінним.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Вирок Московського районного суду м.Харкова від 22 травня 2024 року щодо ОСОБА_8 змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за епізодами крадіжок від 09.05.2023, 13.05.2023 стосовно майна потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_11 .

Перекваліфікувати дії ОСОБА_8 за епізодом крадіжки майна потерпілого ОСОБА_9 від 01.05.2023 з ч.4 ст.185 КК України на ч.1 ст.162 КК України.

Призначити ОСОБА_8 покарання:

-за ч.1 ст.162 КК України (за епізодами від 01.05.2023, 14.05.2023) 2 роки обмеження волі;

-за ч.4 ст.185 КК України ( за епізодом крадіжки майна потерпілої ОСОБА_10 у період часу з 13.05.2023 по 14.05.2023) 5 років позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_8 засудженим:

-за ч.1 ст.122 КК України на 2 роки позбавлення волі;

-за ч.1 ст.296 КК України на 2 роки обмеження волі;

Відповідно до ч.1 ст.70, ст.72 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання - 5 років позбавлення волі.

Вирок в частині вирішення цивільних позовів потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_11 скасувати і призначити новий розгляд в цій частині в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: