УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000559 від 15.10.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно.

В обґрунтування клопотання вказано, що Слідчим відділом Шевченківського УП ГУНП у Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000004 від 04.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (в редакції Закону № 2617- VIII від 22.11.2018), ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 (в редакції Закону № 2617- VIII від 22.11.2018), ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України.

24.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 190 КК України та надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

26.03.2024 у період часу з 14 год. 46 хв. по 22 год. 58 хв. на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 29.02.2024 (справа №761/7862/24) за місцем проживання ОСОБА_5 та його колишньої дружини ОСОБА_7 , з якою підозрюваний проживає однією сім`єю, проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності зареєстрована за ОСОБА_8 , донькою ОСОБА_5 , під час якого виявлено та вилучено: Мобільний телефон «SAMSUNG», IMEI: НОМЕР_1 , темно-синього кольору, з номером м.т. оператора «Lifecell» НОМЕР_2 ; Мобільний телефон марки «iPhone» чорного кольору (пароль не надано); Мобільний телефон марки «iPhone» синього кольору (пароль не надано); Стартові пакети оператора «Lifecell» та конверти з стартових пакетів з номерами мобільних телефонів: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_5 (конверт), НОМЕР_7 (разом з конвертом), НОМЕР_2 (карта без сім-чипа), НОМЕР_8 ; Стартовий пакет оператора «T-Mobile», PUK-код: НОМЕР_9 ; Стартовий пакет НОМЕР_10 ; Стартовий пакет оператора «Київстар» з м.т. НОМЕР_11 .

14.04.2024, на підставі ч. 1 ст. 98 КПК України, старшим слідчим СВ Шевченківського управління поліції ГУ НП у м. Києві винесено постанову про визнання речовим доказом зазначених речей.

14.05.2024 ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва №761/14339/24 від 14.05.2024 на зазначені речі накладено арешт.

26.09.2024 ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва №761/27540/24 від 26.09.2024 арешт з вказаних речей скасовано.

В той же час, потреба в арешті зазначеного майна на даний час не відпала з метою збереження речових доказів.

Так, протоколом НСРД від 31.01.2024, складеного у період з 10:00 по 15:00 встановлено зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 , який користувався номером телефону НОМЕР_3 із свідком ОСОБА_9 , під час розмови підозрюваний ОСОБА_5 здійснював тиск на свідка, щодо ухилення від явки до правоохоронного органу.

Крім того, відповідно протоколу НСРД від 31.01.2024, складено у період з 15:00 по 18:00 встановлено зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 , який користувався номером телефону НОМЕР_2 та який встановлений у телефон «SAMSUNG», IMEI: НОМЕР_1 з іншими особами. Під час розмови підозрюваний ОСОБА_5 , зокрема, вів перемовини щодо реалізації квартири АДРЕСА_2 , відповідно щодо заволодіння якої ОСОБА_5 повідомлено про підозру. Крім того, оглядом 12.07.2024 зазначеного телефону встановлено, що він був безпосередньо у володінні ОСОБА_5 - містив контакти, зокрема свідка ОСОБА_9 , інші контакти, а також файли листування щодо об`єктів нерухомості, що є доказом обставин у даному кримінальному провадженні та можуть бути використані під час розслідування виділеного кримінального провадження № 0003885.

В той же час, доступ до вмісту мобільних телефонів марки «iPhone» чорного кольору (пароль не надано); мобільний телефон марки «iPhone» синього кольору (пароль не надано) - не надано, крім того, оглядами даних телефонів, змоги щодо отримання з них інформації на даний час не виявилося за можливе, про те з урахуванням встановлення факту заволодіння іншими об`єктами, участі у кримінальному правопорушенні невстановлених осіб, а також виділенні відносно них матеріалів кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0003885, потреба в арешті майна на даний час не відпала.

Тобто, в разі відшукання паролів, або знайдення технічної можливості із залученням спеціалістів до вмісту зазначених телефонів, останні можуть містити інформацію та дозволити встановити важливі фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень та осіб які вчинили кримінальне правопорушення.

Щодо стартових пакетів: оператора «Lifecell» та конвертів з стартових пакетів з номерами мобільних телефонів: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_5 (конверт), НОМЕР_7 (разом з конвертом), НОМЕР_8 ; стартового пакету оператора «T-Mobile», PUK-код: НОМЕР_9 ; стартового пакету НОМЕР_10 ; стартового пакету оператора «Київстар» з м.т. НОМЕР_11 - останні могли бути використанні під час кримінального правопорушення, слугували для з`єднанням правопорушників, могли використовуватися під час вчинення кримінальних правопорушень, та на даний час здійснюється їх аналіз в рамках кримінального провадження № 0003885.

Посилаючяись на викладене, з метою забезпечення збереження речових доказів, які мають суттєве доказове значення у кримінальному провадженні, слідчий просив накласти арешт на вказане майно.

У судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна у судове засідання не викликався на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту, оскільки існує можливість відчуження майна.

За правилами ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Так, в силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, арешт майна з огляду на положення, передбачені п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, слідчий суддя приходить до висновку, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, а саме: Мобільний телефон «SAMSUNG», IMEI: НОМЕР_1 , темно-синього кольору, з номером м.т. оператора «Lifecell» НОМЕР_2 ; Мобільний телефон марки «iPhone» чорного кольору (пароль не надано); Мобільний телефон марки «iPhone» синього кольору (пароль не надано); Стартові пакети оператора «Lifecell» та конверти з стартових пакетів з номерами мобільних телефонів: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_5 (конверт), НОМЕР_7 (разом з конвертом), НОМЕР_2 (карта без сім-чипа), НОМЕР_8 ; Стартовий пакет оператора «T-Mobile», PUK-код: НОМЕР_9 ; Стартовий пакет НОМЕР_10 ; Стартовий пакет оператора «Київстар» з м.т. НОМЕР_11 , відповідають вимогам ч. 1 ст. 98 КПК України і у встановленому закону порядку, визнані речовими доказами, а накладення арешту на нього є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому, слідчим суддею не встановлено, що клопотання слідчого суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

Як постанова про визнання вказаного майна речовим доказом так і клопотання про арешт майна, з посиланням на встановлені у кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, містять відповідні мотиви та підстави на обґрунтування висновку про відповідність такого майна ознакам речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України, зокрема посилання на те, що вказане у клопотанні майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий суддя також враховує, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі наведеного, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна, а також збереження їх як речових доказів, слідчий суддя вважає вірним застосувати арешт майна, з метою забезпечення можливості органу досудового розслідування провести необхідний комплекс розшукових, слідчих та процесуальних дій та з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, що вилучене 26 березня 2024 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 в рамках кримінального провадження №0000004 від 04.01.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених, а саме на:

1. Мобільний телефон «SAMSUNG», IMEI: НОМЕР_1 , темно- синього кольору, з номером м.т. оператора «Lifecell» НОМЕР_2 ;

2. Мобільний телефон марки «iPhone» чорного кольору (пароль не надано);

3. Мобільний телефон марки «iPhone» синього кольору (пароль не надано);

4. Стартові пакети оператора «Lifecell» та конверти з стартових пакетів з номерами мобільних телефонів: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_5 (конверт), НОМЕР_7 (разом з конвертом), НОМЕР_2 (карта без сім-чипа), НОМЕР_8 ;

5. Стартовий пакет оператора «T-Mobile», PUK-код: НОМЕР_9 ;

6. Стартовий пакет НОМЕР_10 ;

7. Стартовий пакет оператора «Київстар» з м.т. НОМЕР_11 .

Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1