Справа № 953/8257/24
н/п 1-кс/953/6669/24
"06" вересня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
Слідчий та захисник до судового засідання не з`явились, подали заяви про розгляд клопотання за своєї відсутності.
Власник майна в порядку ч.2 ст.172 КПК України до судового засідання не викликався.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання доходить наступного:
Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.5 ст.111-1, ч.2 ст.111 КК України, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на відповідний строк з конфіскацією майна.
Майно, яке слідчий просить арештувати, а саме автомобіль марки ВАЗ 2109, 1993 р.в., з номером кузова НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , квартира АДРЕСА_1 , квартира АДРЕСА_2 , у цілому належить ОСОБА_5 на праві власності, а квартира АДРЕСА_3 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності, що підтверджується листом Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях Головного сервісного центру МВС №31/32-664 від 02.05.2024, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 06.09.2024 (а.с.192, 204-205).
Таким чином, належне підозрюваній ОСОБА_5 майно, яке слідчий просить арештувати, відповідає меті, визначеній п.3 ч.2 ст.170 КПК України, - забезпеченню конфіскації майна як виду покарання.
За змістом ч.1, ч.3 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 372 КПК України, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
При цьому режим спільної сумісної власності не визначає розміру часток кожного власника, що унеможливлює ідентифікацію конкретних часток кожного з співвласників у спільному майні.
Слідчий суддя при накладенні арешту на майно в межах кримінального провадження не має права вирішувати спір про право власності на майно, визначаючи частки у праві спільної сумісної власності кожного з співвласників чи здійснюючи поділ майна в натурі (аналогічна правова позиція міститься і в Постанові ККС ВС від 09 квітня 2020 року у справі № 676/2199/19).
Тож, оскільки частки у праві спільної сумісної власності не визначені, слідчий суддя у кримінальному провадженні позбавлений можливості визначати їх поза межами цивільного провадження.
За не визначення розміру частки належній підозрюваній ОСОБА_5 на кв. АДРЕСА_3 та неможливість слідчого судді самостійно відокремити її, єдиним можливим та ефективним заходом забезпечення кримінального провадження є накладення обтяження на весь об`єкт права спільної сумісної власності в цілому.
При визначенні способу арешту майна у відповідності до положень п.5, п.6 ч.2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, зважаючи на розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для третіх осіб, вважає на необхідне накласти арешт з позбавленням власника права розпорядження арештованим майном.
У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України, за неприбуття до судового засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання не здійснюється.
Керуючись ст. ст.107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт, з забороною права розпорядження на майно: автомобіль марки ВАЗ 2109, 1993 р.в., з номером кузова НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , кв. АДРЕСА_4 , належні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; кв. АДРЕСА_3 належну на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, відсутніми при проголошенні в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1