УХВАЛА

24 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 345/2391/23

провадження № 51-4826ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 6 березня 2024 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 16 липня 2024 року щодо нього,

встановив:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК), невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). Цей перелік є вичерпним.

Верховний Суд звертає увагу, що згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судом під час ухвалення судового рішення, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.

При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПКсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Водночас засуджений, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, не бере до уваги, що згідно зі статтями 433, 438 КПК ці питання не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім цього, у касаційній скарзі ОСОБА_4 , оскаржуючи судові рішення не конкретизує, яким чином допущені порушення могли вплинути на законність прийнятого рішення, оскільки згідно з ч. 1 ст. 412 КПК такими є лише порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Так, у касаційній скарзі ОСОБА_4 , посилаючись на порушення вимог ст. 23 КПК, не конкретизує, який саме суд допустив вказане порушення і в чому воно виражається.

Зазначаючи, що з потерпілим не проводилось впізнання предметів (комп`ютера та мікрохвильової пічки) не конкретизує як це вплинуло на законність прийнятих рішень.

Вказуючи на те, що в судовому засіданні не були оглянуті речові докази, не посилається чи заявляла сторона захисту клопотання про їх огляд, хто саме, на якій стадії судового розгляду, яке рішення було прийнято судом та чому не дослідження речових доказів вплинуло на законність прийнятого рішення.

Також засуджений не зазначає чи подавалось захистом клопотання про огляд комп`ютера та мікрохвильової пічки під час закінчення досудового розслідування.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участь у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.

Таким чином, засудженому необхідно належно обґрунтувати, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржених судових рішень, розкрити суть цих порушень, усунути встановлені недоліки та вказати в чому полягають порушення допущення допущені судами.

У зв`язку із вищевикладеним за наявності підстав, ОСОБА_4 потрібно подати касаційну скаргу в новій редакції, взявши до уваги зазначене у цьому рішенні.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 6 березня 2024 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 16 липня 2024 року щодо нього залишити без руху та надати скаржнику 15 днів для усунення виявлених недоліків з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3