Провадження №11-сс/801/697/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04.09.2024, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк, Волинської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

запобіжний у захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_8 , тобто до 03:40 год. 31 жовтня 2024 року, з одночасним визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, -

в с т а н о в и в :

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.09.2024, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01:20 години ОСОБА_8 разом із ОСОБА_10 , перебували у дворі будинку, що розташовується за адресою АДРЕСА_2 , де помітили транспортний засіб, а саме мотоцикл марки «Viper», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_11 . Після цього у них виник спільний умисел на незаконне заволодіння даним транспортним засобом.

З цією метою ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , керуючись раптово виниклим єдиним злочинним умислом спрямованим на незаконне заволодіння чужим транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не маючи ні дійсного, ні гаданого права керувати чи володіти транспортним засобом без дозволу власника, та всупереч його волі, попередньо переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає та скориставшись цим, таємно, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою використати його для власних потреб, підійшли до вказаного мотоциклу.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння мотоциклу марки «Viper», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку з тим, що у ньому були відсутні ключі запалення та не маючи змоги завести двигун, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 власноручно перемістили вказаний транспортний засіб на відстань близько 5 метрів, чим здійснили його переміщення у просторі.

ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, оскільки вищевказані незаконні дії ОСОБА_10 та ОСОБА_8 були припинені працівниками поліції.

02 вересня 2024 року о 03 год. 40 хв. ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

02 вересня 2024 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, закінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Старший слідчий СВ відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04.09.2024 задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України ОСОБА_8 запобіжний у захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_8 , тобто до 03:40 год. 31 жовтня 2024 року, з одночасним визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, здійснювати незаконний вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні, знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, продовжити свою злочинну діяльність, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Також слідчий суддя врахував тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 , у разі визнання судом його винуватим, особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації.

Захисник підозрюваного ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді, ухвалити нове рішення, яким задовольнити клопотання сторони захисту про зміну застосованого до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний, а саме домашній арешт у нічний час доби з 22.00 год. до 06.00 год.

Вимоги мотивує тим, що при винесенні оскаржуваної ухвали місцевим судом не достатньо враховано обставини, які переконливо доводять факт відсутності на даний час будь-яких ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, а саме одружений, дружина перебуває на його утриманні, оскільки не працює, займається вихованням дітей; має на утриманні неповнолітніх дітей. ОСОБА_8 має постійне місце проживання, повністю відшкодував потерпілій збиток.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту.

Адвокат ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 підтримати апеляційну скаргу, наполягали на її задоволенні.

Заслухавши головуючого суддю, думку учасників судового засідання, перевіривши судові матеріали та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів провадження вбачається, що СВ відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000638 від 02.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України.

Слідчий звернувся до місцевого суду з клопотанням про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке було задоволено оскаржуваною ухвалою.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді в суді першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий та прокурор довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_12 кримінальних правопорушень та про існування ризиків, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п.1,5 ч. 1 ст.177 КПК України, а застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Застосовуючи щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді взяття під варту, слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України.

Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень доведена слідчим та не викликає сумнівів.

Також слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема, підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, здійснювати незаконний вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні, знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, продовжити свою злочинну діяльність, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому суд першої інстанції врахував особу підозрюваного ОСОБА_8 , який раніше не судимий, матеріальний стан та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Обставини, що підозрюваний має родину, має неповнолітніх дітей, дружину, які знаходяться у нього на забезпеченні, відшкодував завдані збитки потерпілій, колегія суддів враховує, проте вважає ці обставини непереконливими, оскільки вони не свідчить про те, що для підозрюваного буде стримуючими факторами та здатними вплинути на його процесуальну поведінку чи зменшити встановлені ризики.

За таких обставин, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим засобом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 та зможе запобігти ризикам, доведеним в суді слідчим та прокурором саме в цьому кримінальному провадженні.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначив альтернативний запобіжний захід у виді застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених кримінально-процесуальним законом, підстав для зменшення якого колегія суддів не вбачає.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст.182 КК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною 5 статті 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається у межах, зокрема щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На думку суду апеляційної інстанції, з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , характеру кримінального правопорушення, суд при визначенні розміру застави прийшов до вірного висновку, визначивши ОСОБА_8 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірним, як про це зазначає адвокат в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Отже, розмір застави повинен бути помірним та пропорційним щодо конкретної людини та обставин, вчиненого ним кримінального правопорушення, тому суддя дійшов правильного висновку щодо розміру застави.

Керуючись ст.ст.117, 376, 405, 407, 419 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04.09.2024, про обрання щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, тобто до 03:40 год. 31 жовтня 2024 року, з одночасним визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4