ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2618/24 Справа № 215/3489/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

29 липня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 липня 2024 року, яким визнано вважати продовженим обраний ОСОБА_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 липня 2024 року, викладеним у формі повідомлення, визнано вважати продовженим обраний ОСОБА_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Суд мотивував своє рішення тим, що у зв`язку із знеструмленням електромережі суду в умовах дії воєнного, надзвичайного стану, що впливає на можливість з здійснення судочинства, суд не мав об`єктивної можливості розглянути питання про продовження ОСОБА_3 строку тримання під вартою в порядку передбаченому ч.4 ст. 331 КПК України.

На вказане рішення суду обвинуваченим ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу.

Перевіривши апеляційну скаргу вважаю за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження, виходячи з наступного.

Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає, що згідно до ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали, у випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першої цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства «забезпечення права на апеляційний перегляд справи». Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи, що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

Як вбачається із матеріалів, які надійшли до апеляційного суду, судом не ухвалювалось рішення про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Запобіжний захід обвинуваченому вважається продовженим в порядку, визначеному ст. 615 КПК України до можливості суду провести розгляд клопотання прокурора.

При цьому судом апеляційної інстанції враховується, що відповідно до ч. 6 ст. 615 КПК України у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Таким чином, положення даної норми закону застосовуються автоматично, як наслідок виникнення зазначених у її диспозиції обставин і не потребують прийняття будь-якого процесуального рішення, у тому числі судового.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Оскільки відсутнє рішення суду першої інстанції, постановлене внаслідок розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , а діючим КПК України не врегульовано оскарження продовження строків тримання під вартою у визначеному ст. 615 КПК України порядку, то вважаю за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Апеляційний суд наголошує, що у даному випадку відмова у відкритті апеляційного провадження у зв`язку із оскарженням судового рішення, окреме оскарження якого на цій стадії законом не передбачене, не є свідченням порушення конституційних прав особи.

На підставі викладеного та керуючись ст.392, 399 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 липня 2024 року, яким визнано вважати продовженим обраний ОСОБА_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_4