СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/7726/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000018, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2023 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.ч. 1, 2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.3 ст.311, ч.4 ст.28, ч.2 ст.317 КК України,

ВСТАНОВИВ:

31.10.2024 року слідчий Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000018.

Клопотання обґрунтоване наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території м. Черкаси та Черкаської області, діяла злочинна організація, учасники якої діючи умисно та з корисливих мотивів, займаються незаконним придбанням зберіганням, пересиланням з метою збуту, а також незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин в особливо великих розмірах по всій території України.

Так, вказану злочинну організацію разом з іншими організаторами, було створено ОСОБА_5 , який керуючись корисливим мотивом і прагненням до наживи, маючи надійний канал поставки наркотичних засобів та особливо небезпечних психотропних речовин, створив та очолив стійке ієрархічне об`єднання - злочинну організацію, з метою протиправного особистого збагачення, шляхом вчинення систематичного незаконного придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичних засобів та особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах по всій території України.

У зв`язку з ти, що казана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлена тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення в цілому, та вимагає чітких та узгоджених дій значної кількості людей ОСОБА_5 , спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залучили до вказаної злочинної діяльності наступних осіб ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_12

В подальшому учасники злочинної організації, організували та утримували ряд місць для незаконного виготовлення психотропних речовин, де відповідальні особи, виконуючи відведену їм роль безпосередніх виконавців, незаконного виготовляли психотропну речовину обіг якої обмежено, амфетамін в особливо великих розмірах, яку збували гуртовими партіями на території різноманітних ділянок місцевості де можуть бути здійснені сховки (закладки) зазначених речовин останніми.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підозрюється: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець м. Полтава, українець, громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

16.01.2024, ОСОБА_13 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч.4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 Кримінального Кодексу України та останнього затримано в порядку ст. 208 Кримінально процесуального кодексу України.

Відповідно до санкцій ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 та ч. 2 ст. 317 Кримінального Кодексу України, за вчинення вказаних кримінальних правопорушень, окрім покарання у виді позбавлення волі, передбачається конфіскація майна.

На підставі п.3 ч. 2 ст. 170 КПК - з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Слідчий у судове засідання не з`явився, своєю заявою просить здійснювати розгляд клопотання за його відсутності. Клопотання підтримує та просить задовольнити.

Клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання (ч. 1 ст. 172 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

На підставі ч.4 ст. 107 КПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000018 від 15.01.2023 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_17 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_19 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_21 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_22 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а також за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України.

16.01.2024 р. ОСОБА_13 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч.4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 Кримінального Кодексу України та останнього затримано в порядку ст. 208 Кримінально процесуального кодексу України.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 27.03.2024 р. (ун.№759/5981/24) продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 12 місяців, тобто до 10 січня 2025 року, включно.

Як вбачається з матеріалів Державної служби фінансового моніторингу України є підстави вважати, що внесення/зарахування коштів коштів на карткові рахунки, власниками яких є зокрема ОСОБА_13 , який відкрито а АТ «Універсал Банк» можуть бути пов`язані із вчиненням діяння, визначеного КК України, що не стосується легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом (розповсюдження наркотичних засобів). Фінансові операції з подальшим перерахуванням на рахунки інших неідентифікованих суб`єктів на загальну суму 10,40 млн. грн можуть свідчити про легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до санкцій ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 та ч. 2 ст. 317 Кримінального Кодексу України, за вчинення вказаних кримінальних правопорушень, окрім покарання у виді позбавлення волі, передбачається конфіскація майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

ЄСПЛ у рішеннях у справах «Амюр проти Франції» «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Украша-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» вказав, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються та метою, якої прагнуть досягти через вжиття таких заходів.

Так, у відповідності до усталеної практики ЄСПЛ в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення ЄСПЛ у справі «Іатрідіс проти Греції» від 25.03.1999). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення ЄСПЛ у справі «Антіш проти Франції» від 22.09.1994, «Кушоглу проти Болгарії» від 10.05.2007).

Крім того, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» від 23.09.1982) Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986).

Водночас, у п. 38 рішення по справі «Ісмайлов проти Росії» від 16.10.2008 ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Аналогічна правова позиція відображена ЄСПЛ, як у справі «Бакланов проти Росії», так і в справі «Фрізен проти Росії», в яких суд зазначив що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар» для особи.

З урахуванням вказаних обставин та з метою попередження незаконного відчуження майна чи інших негативних наслідків, беручи до уваги, що у випадку визнання ОСОБА_13 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч.4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317, санкція статті КК України передбачає конфіскацію майна як вид покарання, зважаючи на те, що в даному випадку обмеження права власності є співмірним із завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає за можливе накласти арешти на грошові кошти ОСОБА_13 , які знаходяться на всіх рахунках в АТ «Універсал Банк» () шляхом заборони усіх видаткових операцій, спрямованих на зменшення активів на рахунках їх власників.

Враховуючи вимоги ЄСПЛ щодо втручання в право власності особи, яким є грошові кошти на банківських рахунках, слідчий суддя доходить висновку, що таке втручання є законним, переслідує легітимну мету, є пропорційним та не є надмірним обтяженням для особи.

Доходячи висновку про можливість задоволення клопотання про арешт, слідчий суддя враховує, що матеріали клопотання свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим доведено, що існують підстави вважати про можливість приховування, використання, передачі майна, яке може бути об`єктом конфіскації.

При вирішенні питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, вказане майно належить підозрюваному, матеріалами клопотання доведено наявність підстав вважати, що арешт майна необхідний з метою конфіскації та запобігання можливості його приховування, використання, передачі, у зв`язку із чим слідчий суддя вбачає наявність легітимних підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 170-175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000018, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2023 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.ч. 1, 2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.3 ст.311, ч.4 ст.28, ч.2 ст.317 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти, що розміщені на всіх рахунках ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , відкриті в АТ «Універсал Банк» (), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони здійснення видаткових операцій.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1