н/п 1-кп/766/3292/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про зміну запобіжного заходу

(повний текст)

23.08.2024

Херсонський міський суд Херсонської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого відсутній

захисниці ОСОБА_4 (поза межами приміщення суду)

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000218 від 04.03.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу (далі КК) України,

ВСТАНОВИВ:

Захисниця, адвокатка ОСОБА_4 , звернулася до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Позиція сторони захисту

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 , з моменту повномасштабного вторгнення до вчинення кримінального правопорушення, безперервно ніс військову службу в лавах ЗСУ.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.04.2024 №74 старшого солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини та поставлено на всі види забезпечення, і призначено на посаду старшого стрільця стрілецького відділення взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.04.2024 №674 старший солдат ОСОБА_5 відряджений до військової частини НОМЕР_1 , для виконання завдань за призначенням на території Херсонської області.

Службу проходив постійно на «гарячих напрямках» фронту. З 10.03-29.03.2023 р. зокрема лікувався у ВМКЦ в/ч НОМЕР_3 АДРЕСА_1 .

Крім того, сторона захисту заявляє, що зокрема і психіатр, і консиліум лікарів, який збирався щодо стану здоров`я Олійника, наголошують, що стан його здоров`я критичний. Встановлений діагноз: ортостатичний колапс, дистрофічна кардіоміопатія, дистрофічна енцефалопатія, астено-невротичний синдром. Зазначається, що він потребує стійкого тривалого лікування, психомоторне збудження відсутнє, довгострокове голодування, призначена негайна консультація лікаря. В нього є певні розлади не тільки психічні, а й фізичні.

Захисниця вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може ще більш негативно вплинути на стан здоров`я обвинуваченого. Наразі, відсутні ризики передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК) в силу стану здоров`я обвинуваченого.

Просить застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту., який має бути виконаний за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 09.11.2017 року №.

Позиція сторони обвинувачення

Прокурор щодо клопотання заперечував, вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК, не зникли. Основним ризиком залишається те, , що обвинувачений може переховуватися від суду, не буде виконувати своїх процесуальних обов`язків, в тому числі з`являтися до суду на виклики.

Мотиви Суду

Вирішуючи зазначене клопотання захисниці, суд виходить з того, що підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу, в тому числі у вигляді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри, а також ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, що перелічені в диспозиції частини першої ст. 177 КПК (ч. 2 ст. 177 КПК).

В Кримінальному процесуальному кодексі поняття «обґрунтована підозра» не розтлумачено, проте відповідно до частини шостої ст. 9 КПК у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, в тому числі, застосовується принцип верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ст. 8 КПК).

Отже, з огляду на практику Європейського суду з прав людини, Суд бере до уваги, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» застосовується з метою уникнення порушення п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) і за узагальненим тлумаченням визначається, як наявність фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», від 21.04.2011, заява № 42310/04, пункт 175).

Суд також враховує, що відповідно до частини першої ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа може вдатися до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та/або судовому розгляду або/та створитимуть загрозу суспільству.

Отже, оцінюючи рівень доведеності сторонами провадження обставин, які б могли вплинути на мотиви Суду під час ухвалення рішення щодо клопотання, Суд наголошує, що тягар доведення ризиків, передбачених ст. 177 КПК та необхідності застосування запобіжного заходу завжди залишається на стороні обвинувачення, оскільки на боці сторони захисту завжди діє презумпція «свободи», сформульована в ст. 29 Конституції України та ст. 5 Конвенції.

Водночас Суд також зауважує, що право на свободу, як і інше право особи (людини) не є абсолютним, відтак може бути обмеженим відповідно до закону, а також, задля уникнення свавілля, право на свободу має обмежуватись відповідними зобов`язаннями, покладеними на особу, дотримання (виконання) яких унеможливило б порушення прав і інтересів інших осіб, суспільства та держави.

В цьому контексті Суд звертає увагу, що за змістом приписів ст. 2 КПК завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Отже, Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права учасників кримінального провадження, зокрема, обвинуваченого, його право на свободу, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З огляду на практику ЄСПЛ Суд, наголошує, що продовження тримання особи під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, заява N 40107/02, пункт 79)

Суд додатково бере до уваги також обставини, які вже були встановлені у судовому засіданні 13.08.2024 під час ухвалення рішення про примусове годування обвинуваченого. Зокрема було встановлено, що стан обвинуваченого є вкрай важким, основний діагноз загальне виснаження.

Суд вважає, що за такого діагнозу і стану здоров`я обвинуваченого імовірність вчинення ним дій, спрямованих на порушення своїх процесуальних обов`язків, що перелічені у ст. 177 КПК, зокрема переховування від слідства, є незначна. Проте на противагу цим ризикам Суд ставить стан здоров`я обвинуваченого, який, виходячи з тих доказів, що були дослідженні безпосередньо у судовому засіданні, є вкрай важким. Доказів зворотного стороною обвинувачення не надано.

Також Суд погоджується з аргументами сторони захисту, що продовження перебування обвинуваченого під вартою може ще більш негативно вплинути на його стан здоров`я.

Суд ще раз повторює, що відповідно до КПК тягар доведення наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК, покладається на сторону обвинувачення, однак, в свою чергу, сторона захисту має переконати Суд і довести наявність умов, що мінімізують зазначені ризики і припущення прокурора щодо можливих вчинків обвинуваченого.

Висновки Суду

Виходячи з перелічених обставин у сукупності Суд вважає, що незважаючи на те, що зауважує, що існує обґрунтована підозра в тому, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, що йому інкримінується, в даному випадку аргументи сторони захисту є більш переконливими в тому, що в разі звільнення обвинуваченого з під варти (отримання ним свободи) існують умови, за яких останній дотримається (виконає) свої обов`язки щодо недопущення порушення прав та інтересів, як інших осіб, так і суспільства в цілому та держави і не допустить спроб вчинити дії, що передбачені приписами ст. 177 КПК.

Отже Суд вважає за можливе призначити обвинуваченому більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який має виконуватися за адресою: АДРЕСА_2 , з покладанням на обвинуваченого зобов`язань передбачених ст. 194 КПК.

Керуючись статтями 176-178, 181, 183, 194, 197, 199, 369-372, 392, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання захисниці про зміну запобіжного заходу задовольнити.

2. Застосувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, до «22» жовтня 2024 року, включно.

3. Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком до 22.10.2024, включно, такі обов`язки:

3.1 прибувати до суду за першим викликом;

3.2 не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 . без дозволу суду;

3.3 повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3.4 за наявності, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

3.5 не відлучатися за межі міста Херсон без дозволу суду;

3.6 утриматися від спілкування з потерпілими та свідками в цьому кримінальному провадженні.

4. Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з під варти, негайно.

5. Попередити обвинуваченого ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених цією ухвалою суду обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

6. Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до частини п`ятої ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

7. Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

8. Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на співробітників Національної поліції України за місцем проживання обвинуваченого, а контроль за її виконанням на прокурора.

9. Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження за наявності відповідного клопотання.

10. Копію ухвали направити прокурору, обвинуваченому, потерпілій, Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» (54030, Миколаївська область, м. Миколаїв, Центральний район, вул. Лагерне поле, 5), Херсонському районному управлінню поліції ГУНП в Херсонській області.

11. Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим, прокурором протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

12. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Ухвала підлягає негайному виконанню.

СуддяОСОБА_1