Провадження № 1-кп/761/378/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

в ході відкритого судового розгляду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва в залі суду кримінального провадження, внесеного до в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004217 від 17.04.2018 року обвинувальний акт за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

в с т а н о в и в :

у провадженні Шевченківського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку із смертю обвинуваченого, та повідомила, що встановити родичів обвинуваченого не вдалось за можливе.

Суд, вислухавши думку прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Згідно ч. 6 ст. 284 КПК України, якщо обставина смерті обвинуваченого виявилася під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження з вищевказаних підстав є нереабілітуючою, тобто стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Разом з тим, зі змісту висунутого обвинувачення убачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, що мало місце 25.02.2018. При цьому, розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, визначений у 779 грн.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024, яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та визначено граничну вартість викраденого чужого майна, яка може підпадати під кваліфікацію дій особи за відповідною частиною статті 51 КУпАП.

Відповідно до п. 5 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо неоподатковуваний мінімум щодо адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно з п.п. 169.1.1, п.169.1 ст. 169 ПК України податкова соціальна пільга встановлюється у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи з 1 січня 2022 - встановлений в розмірі 1762 грн., а відтак сума соціальної пільги у 2018 році становить 881 грн.

Це вказує, що для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум станом на день вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим 881 грн.

Отже два неоподаткованих мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2018 складає 1762 грн. 00 коп.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У зв?язку із чим, інкриміноване особі у межах кримінального провадження викрадення чужого майна (крадіжка) на суму до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, виходячи із того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння, законодавцем віднесено до адміністративних правопорушень, що посягають на власність, та такі діяння не є кримінально караними відповідно до диспозицій частин статті 185 КК України.

А тому, вищевикладене, унеможливлює закриття кримінального провадження з підстав п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із чим клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

Однак, за вищевикладених підстав, ураховуючи положення статті 5 КК України, судом має бути прийнято рішення в порядку, передбаченому п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України, оскільки вартість викраденого майна відповідно до обвинувального акту менша, ніж верхня межа для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та ті обставини, що відбулась часткова декриміналізація вчиненого обвинуваченим діяння на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024 р., та має зворотну дію в часі, враховуючи, що згідно актового запису про смерть № 313 від 25.07.2019, виданим Подільським районним у місті Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, що унеможливлює отримання його згоди на закриття кримінального провадження з цих підстав, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Крім того, відповідно до положень п. 9 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку із смертю особи, щодо якої було розпочате провадження.

Отже, враховуючи те, що згідно актового запису про смерть № 313 від 25.07.2019, виданим Подільським районним у місті Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, суд доцільності передавати матеріали кримінального провадження до Шевченківського районного суду м. Києва для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, суд не вбачає.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.284, 369, 372, 395, 479-2 КПК України, ст. 5 КК України, ст. 51, 247 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004217 від 17.04.2018,- закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Суддя