Справа №: 398/6612/23
провадження №: 1-кп/398/239/24
ВИРОК

Іменем України

"29" жовтня 2024 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області кримінальне провадження №0000474 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Приютівка, Олександрійського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, одруженого, має на своєму утриманні малолітню дитину 2011 року народження, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Близько 17:00 год. 27.09.2023 року ОСОБА_4 , в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до столу, розташованого поруч з будинком АДРЕСА_2 , де на лавці сиділи люди, серед яких була ОСОБА_5 .

В цей час в ході сварки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ОСОБА_5 з одного боку та ОСОБА_4 з іншого боку, останній діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс не менше трьох ударів руками та ногами в область тулуба ОСОБА_5 та один цілеспрямований удар кулаком руки в область її обличчя.

Відповідно до висновку експерта №214 від 10.10.2023 року в наслідок протиправних дій ОСОБА_4 у ОСОБА_5 наявне тілесне ушкодження у вигляді гематоми правої очиці, яке утворилося внаслідок дії предмету з ознаками тупого твердого, яким могли виступати в тому числі і кулаки, та класифікується як тілесне ушкодження легкого ступеню тяжкості.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим по пред`явленому обвинуваченню за ч.1 ст.125 КК України в повному обсязі, погодився із обставинами, викладеними в обвинувальному акті та зібраними у справі доказами, у скоєному щиросердечно розкаявся. Суду пояснив, що 27.09.2023 року у вечірній час він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до лавки, яка розташована у дворі будинку АДРЕСА_2 . На лавці сиділи три жінки, одна з яких його сусідка ОСОБА_5 . Остання почала погано висловлюватись на адресу його матері. Він не витримав і вдарив ОСОБА_5 кулаком 3-4 рази в обличчя і по тулубу. Після цього він з двору пішов. До скоєного ставиться негативно, розкаявся. Більше такої поведінки не допустить. Просить призначити йому покарання у виді штрафу. Має заощадження та зможе понести такий вид покарання.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, приймаючи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, суд за згодою всіх учасників судового розгляду в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням наданих суду письмових доказів та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. Крім того, судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують обвинуваченого та надані письмові докази, суд прийшов до переконання, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується, доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 вчинив закінчений умисний кримінальний проступок.

Як особа ОСОБА_4 одружений, має на утриманні малолітню дитину, 2011 року народження, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку в закладі з надання психіатричної та наркологічної допомоги не перебуває, осудний, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

До визначених ч.1 ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

До визначених ч.1 ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, при призначенні покарання суд враховую практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд). Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий, надмірний тягар для особи» (п.38 рішення від 16.10.2008).

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження, пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, особи обвинуваченого, думки потерпілого, яка на суворому покаранні обвинуваченого не наполягає, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах санкції статті Особливої частини КК України, оскільки на думку суду вказане покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

На переконання суду саме це покарання найбільше відповідатиме меті його призначення відповідно до ст.50 КК України.

Підстав для застосування ст.69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та в ході судового слідства не застосовувалися.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Долю речових доказів по справі необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 371, 373-374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази по кримінальному провадженню: медичну карту ОСОБА_5 , яку згідно постанови слідчого від 09.10.2023 року передано на зберігання до КП «Центральна міська лікарня м. Олександрії» - залишити за належністю КП «Центральна міська лікарня м. Олександрії».

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, з особливостями визначеними ч.2 ст.394 КПК України, може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1