Справа № 944/5790/24
Провадження №1-кп/944/1253/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.10.2024м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

та її захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Яворові кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000653 від 07.09.2024 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Прокурава Косівського району Івано-Франківської області, яка зареєстрована та фактично проживає в АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, не працює, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.332 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , будучи згідно пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого пенсійним фондом України від 16.05.2023, інвалідом II групи, загальне захворювання, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на території України згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан, а також розпочато мобілізацію до Збройних Сил України із встановленням обмежень щодо заборони виїзду за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, а також розуміючи, що згідно постанови КМУ №57 від 25.01.1995 року «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», право перетину кордону надається чоловікам, які мають дружину із числа осіб з інвалідністю і супроводжують таких осіб для виїзду за межі України, маючи умисел на сприяння у незаконному переправленні через державний кордон України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись у Виконавчому комітеті Космацької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, уклала із ОСОБА_6 фіктивний шлюб та набула прізвище після державної реєстрації шлюбу Нерестюк.

07 вересня 2024 року, о 00 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Краківець-Корчова», що розташований в АДРЕСА_2 , з метою незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_6 , сприяла йому в цьому, шляхом пред`явлення працівникам прикордонної служби свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 22.08.2024, укладеного між нею та ОСОБА_6 , що в свою чергу надавало ОСОБА_6 право безперешкодного перетину державного кордону України.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, сприянні їх вчиненню шляхом усуненням перешкод, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України.

До суду обвинувальний акт надійшов з угодою про визнання винуватості від 14.10.2024.

Згідно із цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вину у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення за фактичними обставинами і погоджується з кваліфікацією її дій.

В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди буде призначене покарання: за ч.1 ст.332 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставіст.ст. 75, 76 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що розуміє зміст наданих їй законом прав, розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди. Наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 , просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що угода укладена обвинуваченою добровільно, в його присутності та відповідає вимогам, встановленим нормами КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Як відомо із змісту статті 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

У відповідності до статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Положеннями статті 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою №9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Національний суд, який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є нетяжким злочином.

Свою винуватість у вчинених кримінального правопорушення обвинувачена визнала беззастережно.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та КК України, а також щодо узгодженої міри призначення покарання, підстав для відмови в її затвердженні не встановлено.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст.332 КК України.

При узгодженні покарання, сторонами враховано обставини, згідно ст.66, 67 КК України, ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої та фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення.

З огляду на вищенаведене, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, суд дійшов висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену 14.10.2024 між прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 , слід затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену сторонами міру покарання, яка визначена із врахуванням загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої не застосований, клопотання про застосування такого заходу не заявлено.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в:

затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000653 від 07.09.2024 між прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області та ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.332 КК України, і призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Згідно ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою,статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; а також прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1