У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасника судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6

на ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 вересня 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-підозрюваного за ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 296 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 вересня 2024 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25 листопада 2024 року включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Просить врахувати, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, позитивно характеризується, визнає свою вину, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчим відділом Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження 0000960 від 26.09.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України.

27.09.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України.

Слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання вказав, що наявні ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати чи спотворити докази у кримінальному провадженні, незаконно впливати на потерпілих і свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати досудовому розслідуванню та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 , слідчий суддя зазначив, що підозра у вчиненні кримінальних правопорушень є обґрунтованою та підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а саме: повідомленням служби 102; протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події від 26.09.2024 та фототаблицею до вказаного протоколу огляду; довідкою про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів; доповіддю-повідомленням з військової частини; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , який безпосередньо бачив, як ОСОБА_7 витягнув чеку з гранати і погрожував її підірвати; довідкою ТОВ «АТБ-маркет» про передчасне припинення роботи магазину через дії ОСОБА_7 ; постановою про визнання речовими доказами вилученої у ОСОБА_7 гранати і телефону; протоколом затримання ОСОБА_7 на місці події під час вчинення злочинів.

Враховуючи обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , які відноситься до категорії тяжких злочинів, слідчий суддя дійшов висновку про доведення прокурором обставин, які свідчать про те, що існують заявлені ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Також слідчий суддя, з урахуванням вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначив заставу, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із застосуванням насильства.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_6 просив розглянути апеляційну скаргу без участі його та підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_7 про дату та час апеляційного розгляду повідомлений належним чином. Заяву про бажання брати участь в апеляційному розгляді не подавав.

Прокурор ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

27.09.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 296 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.4 ст. 296 КК України на даному етапі досудового розслідування та розгляду клопотання слідчим суддею про застосування запобіжного заходу, підтверджується долученими до клопотання матеріалами, на які послався слідчий суддя в обґрунтування оскаржуваного рішення.

На думку колегії суддів, ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальні правопорушення, а отже, підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Колегія суддів зазначає, що слідчий суддя при визнанні обґрунтованості підозри, зазначила, що не погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_7 як хуліганства, оскільки на думку слідчого судді вчиненні ОСОБА_7 дії спрямовані проти громадської безпеки, а не проти громадського порядку, що на думку слідчого судді має склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258 КК України - терористичний акт.

Проте, зазначені висновки є неприпустимими, оскільки слідчий суддя не вправі на даному етапі досудового розслідування вирішувати питання щодо правильності кваліфікації дій підозрюваного.

Також колегія суддів звертає увагу про неодноразові допущені у висновках слідчого судді описки щодо зазначення злочину, в якому особа підозрюється, та констатує, що обгрунтованою є підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 296 КК України.

Під час апеляційного розгляду знайшла своє підтвердження та обставина, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, мають місце.

У клопотанні слідчий послався на ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати чи спотворити докази у кримінальному провадженні, незаконно впливати на потерпілих і свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати досудовому розслідуванню та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів погоджується з обґрунтуванням, наведеним слідчим суддею, щодо наявності цих ризиків, рішення слідчого судді є достатньо мотивованим в цій частині.

Так, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що підозрюваний ОСОБА_7 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Також, цей ризик підтверджується і тим, що є дані про самовільне залишення ОСОБА_7 військової частини, його переховування та проживання не за місцем реєстрації.

Є обґрунтованим ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні. Підставою вважати зазначений ризик реальним є те, що не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами, ОСОБА_7 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань або їх зміни.

Крім того, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що ризики можливого перешкоджання кримінальному провадженню та можливого вчинення іншого кримінального правопорушення є також доведеним, оскільки походження гранати невідоме, але відомо, що ОСОБА_7 є військовим, можливо припустити, що він має у прихованих місцях інші боєприпаси чи зброю.

Враховуючи вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 296 КК України, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим, даних про особу ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов правильного висновку, що до підозрюваного ОСОБА_7 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Також, рішення слідчого судді щодо не визначення розміру застави, з урахуванням вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, є правильним, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчинення злочину, пов`язаного із застосуванням насильства.

В той же час, є наявною підстава для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, але з інших підстав, ніж наведені апелянтом.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 затриманий 26.09.2024. Згідно оскаржуваної ухвали слідчого судді, щодо підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25 листопада 2024 року.

Отже, при прийнятті рішення слідчим суддею не враховано положення ч. 1 та ч. 2 ст. 197 КПК України, якими передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого,- з моменту затримання.

Також рішення в частині обчислення процесуальних строків не відповідає вимогам ч. 5 ст. 115 КПК України, якою передбачено, що при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

З урахуванням наведених вимог закону, слідчим суддею невірно визначено строк дії ухвали тримання підозрюваного під вартою.

За такого, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, як така, що містить вимогу про скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, але це рішення приймається з інших підстав, ніж зазначено апелянтом.

Крім того, клопотання слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_16 містить вимогу про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті строком на 60 днів.

Проте, положеннями ст. 196 КПК України не передбачено, що слідчий суддя визначає місце, де особа повинна утримуватись під вартою. Таким чином, рішення слідчого про необхідність утримувати ОСОБА_7 в умовах гауптвахти суперечить вимогам ст. 196 КПК України та виходить за межі повноважень слідчого судді, про що правильно визначив слідчий суддя.

За такого, клопотання слідчого слід задовольнити частково.

Керуючись ст. 404, 405, 407 ч. 3, 422, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_17 , погоджене з начальником Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_18 , задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 24 листопада 2024 року включно, без права внесення застави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_19