Зіньківський районний суд Полтавської області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/815/24
Номер провадження 1-кс/530/617/24

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2024 р. Зіньківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду міста Зіньків Полтавської області заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0000087 від 12.04.2024 року, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ст. 358 ч. 1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

11.11.2024 року до слідчого судді Зіньківського районного суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0000087 від 12.04.2024 року, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ст. 358 ч. 1 КК України

В клопотанні заявник просить скасувати арешт на автомобіль «Ford MONDEO», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , 2001 р.в., власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , є гр. ОСОБА_4 , автомобіль поміщений на спец майданчик в АДРЕСА_1 та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , яке знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою АДРЕСА_2 .

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився.

Прокурор та дізнавач СД ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області не з`явилися у судове засідання, належним чином повідомлені.

Вивчивши матеріали заяви, слідчий суддя приходить до наступного.

23.04.2024 року ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області було частково задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на вилучені 12.04.2024 року по автодорозі Гадяч-Опішня О-1702368 біля м. Зіньків, Полтавського району, Полтавської області, автомобіль «Ford MONDEO», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , 2001 р.в., власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , є гр. ОСОБА_4 та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Місцем зберігання автомобіля «Ford MONDEO», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , 2001 р.в. - визначино спеціальний майданчик для зберігання тимчасового затриманих транспортних засобів: АДРЕСА_1 , до вирішення питання про долю речових доказів у порядку ст.100 КПК України та/або до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Місцем зберігання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 визначино кімнату зберігання речових доказів ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою АДРЕСА_2 .

Заявник вважає, що на даний час відпала потреба у застосуванні арешту майна.

У пункті 1 постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ Про судову практику у справах про зняття арешту з майна від 03.06.2016 року №5 зазначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

27 березня 2019 року в межах справи № 202/1452/18, провадження № 14-559цс18 Велика Палата Верховного Суду підтвердила раніше сформовану правову позицію та зазначила, що у разі якщо арешт на майно накладено у порядку передбаченому КПК України, особа яка вважає що такими діями порушено її право власності ,навіть за умови ,що вона не є учасником кримінального провадження, має право оскаржити такі дії та звернутися до суду про скасування арешту лише у порядку кримінального судочинства. І такий порядок захисту прямо передбачений нормами КПК України і є ефективним.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з матеріалів справи володілець майна ОСОБА_3 посилається на ухвалу слідчого судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 23.04.2024 року по кримінальному провадженню №0000087 від 12.04.2024 року, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ст. 358 ч. 1 КК України, в рамках якого було накладено арешт на вищезазначений автомобіль марки «Ford MONDEO», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , 2001 р.в., власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , є гр. ОСОБА_4 та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчим суддею встановлено, що кримінальне провадження, внесене 12.04.2024 року до ЄРДР за №0000087, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ст. 358 ч. 1 КК України на даний час не завершене, доказів проте, що у застосуванні такого заходу, як арешт майна, відпала потреба заявником не надано, а отже на даний час відсутні законодавчо визначені підстави для скасування арешту майна.

Зважаючи на те, що на даний час тривають слідчі дії, фактично мета заходу забезпечення кримінального провадження в повному обсязі не досягнута, підозра не пред`явлена, проте в матеріалах кримінального провадження достатньо даних для встановлення істини в кримінальному провадженні.

Аналізуючи матеріали провадження, суд приходить до висновку, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Крім того, слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках кримінального провадження на даний час триває, проводяться необхідні слідчі дії, та з метою забезпечення запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна, слідчий суддя вважає, що до проведення необхідних процесуальних та слідчих дій, арешт вказаного рухомого майна скасуванню не підлягає, оскільки такі дії можуть зашкодити кримінальному провадженню, по якому на даний час тривають слідчі дії.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя вважає, що заява ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0000087 від 12.04.2024 року, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ст. 358 ч. 1 КК України задоволенню не підлягає.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що заявник не позбавлений процесуальної можливості повторно ініціювати питання скасування арешту майна, попередньо долучивши відповідні матеріали, якими правова позиція заявника буде підтверджуватися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування арешту майна ,а саме автомобіля «Ford MONDEO», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , 2001 р.в., власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , є гр. ОСОБА_4 та свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_3 по кримінальному провадженню №0000087 від 12.04.2024 року, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ст. 358 ч. 1 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1