Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/697/24 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Категорія ч. 4 ст. 185 КК України Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2024 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у м. Кропивницькому, кримінальне провадження, внесене в ЄРДР № 0000177 від 24 квітня 2024 року, заапеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 04 вересня 2024 року, якою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кам`янка Устинівського району Кіровоградської області, адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку та фактичного проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого, маючого професійно-технічну освіту, не одруженого, громадянина України, перебуваючого на військовому обліку, раніше судимого:

- 06 червня 2023 року Долинським районним судом Кіровоградської області за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 1 рік

закрито кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000177 від 24 квітня 2024 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Стягнуто із ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у даному кримінальному провадженні за проведення судової товарознавчої експертизи №1183/24027 від 20 травня 2024 року в сумі 1135 грн. 92 коп. (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень дев`яносто дві копійки).

Скасовано обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Цим же вироком вирішено питання про речові докази у кримінальному провадженні.

В С Т А Н О В И Л А:

Органом досудового розслідування в провину ОСОБА_8 ставиться кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, поєднану з проникненням у сховище, за таких обставин.

10 квітня 2024 року близько 16 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчиняла кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, судимість за яке не знята та не погашена у встановленому законом порядку, в період дії на території України воєнного стану, запровадженого відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року та продовженого відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05 лютого 2024 року, з метою викрадення чужого майна прийшов до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить потерпілому ОСОБА_9 .. В подальшому, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії ніким не будуть помічені, обвинувачений, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, зайшов на неогороджену територію вказаного подвір`я та через незачинені двері проник до гаражного приміщення, звідки викрав брухт чорного металу загальною вагою 113 кг .550 г., після чого з викраденим з місця злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду в загальному розмірі 567,75 грн.

Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 04 вересня 2024 року задоволено заяву обвинуваченого ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000177 від 24 квітня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Стягнуто із ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у даному кримінальному провадженні за проведення судової товарознавчої експертизи №1183/24027 від 20 травня 2024 року в сумі 1135 грн. 92 коп. (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень дев`яносто дві копійки).

Скасовано обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вирішено питання про речові докази у кримінальному провадженні.

Роз`яснено порядок та строки оскарження судового рішення.

Судове рішення мотивовано тим, що для кваліфікації дій особи як дрібного викрадення чужого майна (ст.51 КУпАП), визначалась відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна», за яким викрадення чужого майна вважалось дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 605,60 грн.. Враховуючи, що Законом №3886-ІХ ст.51 КУпАП була викладена в новій редакції, що передбачає вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення у розмірі, який не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 3028,00 грн., чинність попередньої редакції як правової норми була припинена, що, як наслідок, виключає можливість притягнення особи до кримінальної відповідальності за діяння, яке станом на дату судового розгляду не є кримінально-караним.

При вирішенні питання про відшкодування обвинуваченим ОСОБА_8 процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні, пов`язаних із залученням експерта (за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 1135 грн. 92 коп.) судом враховується правовий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі №598/1781/17, згідно якого КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті.

Враховуючи закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, а не за наявності умов, передбачених п.3 ч.1 ст.284 КПК України (не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати), будь-які правові підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від обов`язку відшкодувати на користь держави витрати, пов`язані із проведенням експертизи в даному кримінальному провадженні відсутні з огляду на його закриття судом з нереабілітуючої підстави. З огляду на викладене, згідно з ч.1 ст.126 КПК України процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні, а саме: витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 1135 грн. 92 коп., підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 просить змінити ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 04.09.2024 в частині вирішення питання про стягнення процесуальних витрат через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в кримінальному провадженні № 0000177 в сумі 1135 грн. 92 коп. віднести за рахунок держави. В решті судове рішення залишити без змін.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що стягнення процесуальних витрат з обвинуваченого можливе за наявності таких підстав: визнання особи винною у вчиненні злочину (обвинувальний вирок суду), факт понесення процесуальних витрат (документально підтверджені витрати), залучення спеціаліста/експерта саме стороною захисту.

Разом з цим, кримінальним процесуальним законом прямо не передбачено стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку із закриттям кримінального провадження через втрату чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ч. 2 ст. 479-2 КПК України передбачено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

При цьому закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу є безумовним, оскільки приводом для нього є саме скасування кримінальної протиправності діяння в якому обвинувачується особа.

Процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, зокрема документально підтверджені витрати на проведення експертизи, необхідно стягувати з особи, відносно якої здійснювалося кримінальне провадження, у разі: 1) ухвалення щодо неї обвинувального вироку; 2) у разі залучення експерта саме стороною захисту.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 закрито, при цьому ініціатором проведення судових експертиз у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, а сторона захисту не залучала жодних експертів, тому відповідно до приписів ч. 2 ст. 122, ст. 124 КПК України витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1135,92 грн. не підлягають стягненню з ОСОБА_8 та покладаються на державу.

Дане твердження також узгоджується з позицією Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному в постанові від 12.09.2022 у справі №203/241/17.

Вказує, що суд закривши кримінальне провадження № 0000177 від 24.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_8 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинностізаконом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, в порушення вимог ст.ст.122, 124, 368, 374 КПК України, стягнув з нього на користь держави процесуальні витрати за проведення експертних досліджень в сумі 1135,92 грн., що відповідно до ч.1 ст.412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_8 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, з таких підстав.

Суд першої інстанції закрив кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000177 від 24 квітня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Оскільки в апеляційній скарзі прокурором не порушується питання про необґрунтованість закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 ,колегія суддів відповідно до вимог ст. 404 КПК України, переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Процесуальні витрати це передбачені кримінальним процесуальним законом затрати, які виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, понесені органами досудового розслідування, прокуратури і суду та іншими учасниками кримінального провадження. Умовно їх можна поділити на: витрати, які учасник кримінального провадження несе самостійно та витрати, які здійснюються за рахунок Державного бюджету України.

Компенсація процесуальних витрат особам, які залучаються у кримінальне провадження, перш за все є важливою гарантією повноти встановлення обставин справи, забезпечує реалізацію принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів, захищає права осіб, що здійснюють у кримінальному судочинстві покладені на них процесуальні обов`язки.

В основі механізму відшкодування процесуальних витрат лежать правовідносини між суб`єктами, що в різних процесуальних статусах залучаються у провадження та несуть у зв`язку з цим витрати, і посадовими особами та органами, які зобов`язані компенсувати зазначені витрати за рахунок публічних або приватних коштів.

При цьому, питання розподілу таких витрат повинно вирішуватися індивідуально у кожному кримінальному провадженні з урахуванням всіх обставин їх виникнення, підстав завершення кримінального провадження та судового розгляду.

Так, положення, які стосуються процесуальних витрат, регламентовані главою 8 КПК.

Приписами ст. 118 КПК встановлено, що процесуальні витрати складаються із 1) витрат на правову допомогу; 2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; 3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; 4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 122 КПК витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З аналізу положень кримінального процесуального закону, які регулюють питання розподілу та стягнення процесуальних витрат, слідує, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, а на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. При цьому суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою (ч. 1 ст. 124, ч. 1 ст. 126, п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК).

Виходячи з викладеного, стягнення процесуальних витрат з обвинуваченого можливе за наявності таких підстав: визнання особи винною у вчиненні злочину (обвинувальний вирок суду), факт понесення процесуальних витрат (документально підтверджені витрати), залучення спеціаліста/експерта саме стороною захисту.

Разом з цим, кримінальним процесуальним законом прямо не передбачено стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку із закриттям кримінального провадження через втрату чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ч. 2 ст. 479-2 КПК України передбачено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

При цьому закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексує безумовним, оскільки приводом для нього є саме скасування кримінальної протиправності діяння в якому обвинувачується особа.

Враховуючи викладене, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, зокрема документально підтверджені витрати на проведення експертизи, необхідно стягувати з особи, відносно якої здійснювалося кримінальне провадження, у разі: 1) ухвалення щодо неї обвинувального вироку; 2) у разі залучення експерта саме стороною захисту.

Отже, оскільки судом першої інстанції кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 закрито, при цьому ініціатором проведення судових експертиз у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, а сторона захисту не залучала жодних експертів, тому відповідно до приписів ч. 2 ст. 122, ст. 124 КПК витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1135,92 грн. не підлягають стягненню з ОСОБА_8 та покладаються на державу.

Дане твердження також узгоджується з позицією Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному в постанові від 12.09.2022 у справі №203/241/17.

Враховуючи те, що апеляційній доводи прокурора, знайшли своє повне підтвердження під час апеляційного розгляду, колегія суддів вважає помилковою позицію суду першої інстанції про згідно з ч.1 ст.126 КПК України процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні, а саме: витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 1135 грн. 92 коп., підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України є реабілітуючою підставою, тобто особа не вчинила протиправного діяння, передбаченого кримінальним законом, а ініціатором проведення судових експертиз у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування та сторона захисту не залучала жодних експертів.

Разом з тим відповідно до вимог ст. 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про те, що копію даної ухвали направити до ВП №1 (м. Долинського) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, для вирішення питання про притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за ст.51 КУпАП.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 необхідно задовольнити, а ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 04.09.2024 стосовно ОСОБА_8 змінити в частині вирішення питання про стягнення процесуальних витрат через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407-409, 419 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , - задовольнити.

Ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 04 вересня 2024 року, - змінити в частині вирішення питання про стягнення процесуальних витрат.

Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в кримінальному провадженні № 0000177 від 24.04.2024 в сумі 1135 грн. 92 коп. віднести за рахунок держави.

В решті ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 04 вересня 2024, - залишити без змін.

Копію даної ухвали направити до ВП №1 (м. Долинського) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, для вирішення питання про притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за ст.51 КУпАП за вчинення діянь, кримінальне провадження щодо яких закрито на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4