Справа № 159/6929/24
Провадження № 1-кс/159/2180/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у закритому судовому засідання клопотання дізнавача СД Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області про арешт майна, по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000357 від 10 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, по кримінальному провадженню, внесеного до ЄРДР 10.10.2024 року за №0000357, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, вказуючи на те, що 09.10.2024 року приблизно о 16 год. 43 хв. у Ковельському районі, поблизу повороту у смт.Люблинець, нарядом УПП було зупинено транспортний засіб марки «Scania P490» днз. НОМЕР_1 . Під час перевірки посвідчення водія було виявлено ознаки підробки. Відомості про кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч.1, 4 ст.214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2024 року за №0000357, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України. В ході огляду місця події 09.10.2024 року в період часу з 17 год. 23 хв. по 18 год. 00 хв., що проводився на ділянці дорозі Е373, поблизу повороту на смт.Люблинець, Ковельського району, виявлено та вилучено: посвідчення водія, рожевого кольору, серії НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_3 , дата видачі 20.03.2007 року, РЕВ 5-го МРВ ДАІ та поміщено до сейф - пакету №ІСК 0240156. Вилучене посвідчення водія визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Вилучений документ має силу речового доказу, набутий в результаті вчинення кримінального проступку, тому є достатні підстави вважати, що він відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а також з метою проведення відповідної подальшої перевірки, проведення судових експертиз, виникла необхідність в арешті вказаного вище документу. З метою забезпечення збереження вилученого документу для подальшого проведення слідчих дій та судових експертиз є необхідність у забезпеченні його зберіганні шляхом накладення арешту на дане майно, що відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст.98, п.1 ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Просить накласти арешт на майно, яке 10.10.2024 року було вилучено в ході проведення огляду місця події на ділянці автодороги Е373, поблизу повороту на смт.Люблинець Ковельського району, а саме на: бланк посвідчення водія видане 20.03.2007 року на ім`я ОСОБА_3 , серії НОМЕР_2 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, клопотання розглядати без участі прокурора та дізнавача. До клопотання доданий витяг з ЄРДР, рапорт працівника поліції, письмові пояснення ОСОБА_3 , протокол огляду місця події, протокол допиту свідка, постанова про визнання речових доказів, постанова про призначення та доручення проведення технічної експертизи документів.

В судове засідання дізнавач, прокурор та власник майна не з`явились, про час, дату та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, згідно письмових заяв дізнавача та прокурора просять розглянути клопотання без їх участі,в зв`язку з чим, відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, вважаю можливим розглянути клопотання без їх участі.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, вважаю клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні питання щодо розгляду клопотання, суд враховує, що лише з дозволу та на підставі ухвали слідчого судді проводяться процесуальні дії, під час яких має місце суттєве тимчасове обмеження прав та інтересів осіб, до переліку яких відносяться заході забезпечення кримінального провадження арешт майна.

Відповідно до ст.171 КПК України, в клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Клопотання про арешт майна не відповідає вимогам ст.171 КПК України.

В клопотанні не зазначено, яке майно дізнавач просить вилучити, ознаки підробки у посвідченні водія не зазначені ані в клопотанні, ані в постанові про визнання речовим доказом, ані в витягу з ЄРДР.

Враховуючи письмові пояснення володільця посвідчення від 09.10.2024 року, згідно яких він у 2007 році навчався в автошколі та вже близько десяти років працює водієм далекобійником, дане посвідчення йому видавалося компетентними органами, факт підробки категорично заперечує, працівниками поліції зроблений передчасний висновок про підробку посвідчення водія та дізнавачем висновок про необхідність звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт вказаного посвідчення.

Відповідно до ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З врахуванням викладеного вище, слідчим суддею встановлено, що дізнавачем не доведено існування обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення у вигляді підробки, що є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, обставини, які підтверджують, що незастосування арешту майна призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі майна, в зв`язку з чим потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступень втручання у права і свободи особи, а застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження не відповідає вимогам розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, в зв`язку з чим накладання арешту на майно вказане в клопотанні з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном недоцільне та завчасне.

Відповідно до ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст.7, 9, 132, 170-173, 309, 370- 372 КПК України,

У Х В А Л И В :

В клопотанні дізнавача СД Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області про арешт майна, по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000357 від 10 жовтня 2024року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті.

Слідчий суддя ОСОБА_1