Справа №583/2176/24 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/375/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 травня 2024 року про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 травня 2024 року, клопотання задоволено частково.

Накладено арешт на майно у кримінальному провадженні, внесеному 26.09.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081 шляхом обмеження права відчужувати, розпоряджатись та користуватися майном, вилученим 10.05.2024 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: - грошові кошти у сумі 15050 грн. (купюрами 1 номіналом 50 грн. №АМ6607609; 5 номіналом 100 грн. №№ ЄВ6607279, ЄВ6807280, ЄВ6807281, ЄВ6807282, ЄВ6807283; 20 номіналом 200 грн. №№ ЄШ5409016, ЕЕ7915938, ВЖ9893608, ЄВ1865585, ЄБ5754844, АН0850389, АМ8418338, ЗБ3141527, АМ9626372, ЕИ0993093, ГЗ4412291, ЄИ5826492, АК2743610, ДГ7097136, ЕВ7609992, ТА1383198, ЕЖ1774678, АМ9626358, ЗГ0946547, ЕЖ4671214; 15 номіналом 500 грн. №№ ГМ4711602, ГМ1355894, ЯБ4697562, ВЖ4431368, ЕД3091885, ГЛ6609879, ГВ7656624, ВЄ6734495, ВЗ9071971, ФЖ8596618, ХЗ7590633, ХИ4036734, ЕЕ6133699, ХА2313663, ВД2650081; 3 номіналом 1000 грн. №№ АВ9815725, АК8763546, АД4970222); - дві банківські картки «mono bank» № НОМЕР_1 та «Ощадбанк» № НОМЕР_2 ; - два пакуваннями з-під стартових пакетів «Водафон» с/н: НОМЕР_3 та «Київстар» НОМЕР_4 ; - одинадцять флеш накопичувачів: 1) 8Gb № НОМЕР_5 ; 2) «Kingston» 8Gb № НОМЕР_6 ; 3) 16Gb №2022QF6151MSQ1RLBH U202; 4) 2Gb №D33193 з наліпкою «Документи»; 5) «Transcend» 8Gb з наліпкою «обст. хв, пер. кр.»; 6) «Verbatim» №6G67AAS; 7) «Transcend» JF V30/8Gb №D33193; 8) «SP Silicon Power» 16Gb з наліпкою «Десертація»; 9) «goodram» 16Gb №E6348785AE 1942 UCO2; 10) «Kingston» 16Gb DTS WIVL; 11) «Transcend» JF V30/8Gb №D33193; - два оптичні диски із написами « ОСОБА_9 18.05.23»; - два записники із ручними записами; - 20 набоями калібру 9мм з написами MAXX TECH W9mm19 та 16 набоями калібру 9мм з написами 3874; - ноутбук марки «hp» с/н: №CF8404VP4, без акумулятора із зарядним пристроєм;- дві картонними коробками із гуманітарними ковдрами по три штуки у кожні, на коробках мається напис «Гуманітарна допомога» та №; - дерев`яний округлий стіл та чотири дерев`яні стільці.

В іншій частині клопотання відмовлено.

Не погодившись зі вказаним рішення слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, відповідно якої просить скасувати ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14.05.2024 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог, представник власника майна зазначає про те, що вилучене майно не має жодного відношення до інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

Окрім цього, зважаючи на те, що копію оскаржуваної ухвали слідчого судді від 14.05.2024, захисник отримав лише 17.05.2024, просить поновити йому строк для подання апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення, представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який вважав ухвалу законною та обґрунтованою, та просив її залишити без змін, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

За змістом п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Апеляційна скарга захисника підозрюваного на ухвалу слідчого судді від 14 травня 2024 року направлена через систему «Електронний суд», 22 травня 2024 року, тобто, з пропуском процесуального строку, визначеного ст.395 КПК України.

Відповідно вимог ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Враховуючи наявну в матеріалах провадження розписку захисника підозрюваного про отримання ним оскаржуваної ухвали слідчого судді, 17 травня 2024 року та зважаючи на незначний термін пропущеного строку на апеляційне оскарження, колегія суддів вважає за необхідне, з метою дотримання прав власника майна ОСОБА_7 на захист, поновити адвокату ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Положеннями ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

За змістом ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критерієм, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Перевіряючи законність прийнятого судового рішення в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вищезазначені вимоги Закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадженні № 0000081, внесеному до ЄРДР 26 вересня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368, ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 191, ч. 1 ст. 263 КК України.

У рамках даного кримінального провадження до слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області звернувся старший слідчий СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 із клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучено 10 травня 2024 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 1) грошові кошти у сумі 210 грн. (купюрами 1 номіналом 200 грн. № ЗГ3520061; 1 номіналом 10 грн. № ХД8489252) грошовими коштами у сумі 70 доларів США (купюрами 1 номіналом 20 доларів США № РВ69097882В; 1 номіналом 50 доларів США № ML00877957А); 2) грошові кошти у сумі 15050 грн. (купюрами 1 номіналом 50 грн. №АМ6607609; 5 номіналом 100 грн. №№ ЄВ6607279, ЄВ6807280, ЄВ6807281, ЄВ6807282, ЄВ6807283; 20 номіналом 200 грн. №№ ЄШ5409016, ЕЕ7915938, ВЖ9893608, ЄВ1865585, ЄБ5754844, АН0850389, АМ8418338, ЗБ3141527, АМ9626372, ЕИ0993093, ГЗ4412291, ЄИ5826492, АК2743610, ДГ7097136, ЕВ7609992, ТА1383198, ЕЖ1774678, АМ9626358, ЗГ0946547, ЕЖ4671214; 15 номіналом 500 грн. №№ ГМ4711602, ГМ1355894, ЯБ4697562, ВЖ4431368, ЕД3091885, ГЛ6609879, ГВ7656624, ВЄ6734495, ВЗ9071971, ФЖ8596618, ХЗ7590633, ХИ4036734, ЕЕ6133699, ХА2313663, ВД2650081; 3 номіналом 1000 грн. №№ АВ9815725, АК8763546, АД4970222); 3) дві банківські картки «mono bank» № НОМЕР_1 та «Ощадбанк» № НОМЕР_2 ; 4) два пакуваннями з-під стартових пакетів «Водафон» с/н: НОМЕР_3 та «Київстар» НОМЕР_4 ; 5) одинадцять флеш накопичувачів: 1) 8Gb № НОМЕР_5 ; 2) «Kingston» 8Gb №DT101G2; 3) 16Gb №2022QF6151MSQ1RLBH U202; 4) 2Gb №D33193 з наліпкою «Документи»; 5) «Transcend» 8Gb з наліпкою «обст. хв, пер. кр.»; 6) «Verbatim» №6G67AAS; 7) «Transcend» JF V30/8Gb №D33193; 8) «SP Silicon Power» 16Gb з наліпкою «Десертація»; 9) «goodram» 16Gb №E6348785AE 1942 UCO2; 10) «Kingston» 16Gb DTS WIVL; 11) «Transcend» JF V30/8Gb №D33193; 6) два оптичні диски із написами «Новосельський М.В. 18.05.23»; 7) два записники із ручними записами; 8) медичною карткою на ім`я ОСОБА_7 ; 9) 20 набоями калібру 9мм з написами MAXX TECH W9mm19 та 16 набоями калібру 9мм з написами 3874; 10) ноутбук марки «hp» с/н: № НОМЕР_7 , без акумулятора із зарядним пристроєм; 11) дві картонними коробками із гуманітарними ковдрами по три штуки у кожні, на коробках мається напис «Гуманітарна допомога» та №; 12) дерев`яний округлий стіл та чотири дерев`яні стільці.

Під час судового розгляду поданого клопотання старший слідчий не підтримав клопотання в частині накладення арешту на оптичний диск із написом « ОСОБА_11 прав. ключ. (далі не зрозуміло) 15.12.2021) та на медичну картку на ім`я ОСОБА_7 .

Своє клопотання старший слідчий вмотивував тим, що зазначені речі та документи зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, мають значення в якості речових доказів, а також можуть бути об`єктом проведення експертних досліджень, деякі є обмежені в цивільному обороті (набої), або такими, що підлягатимуть конфіскації (спеціальній конфіскації).

Перевіряючи доводи вказаного клопотання, слідчим суддею було встановлено, що досудове розслідування здійснюється за фактом вимагання та отримання неправомірної вимоги директором КНП Охтирської міської ради «Охтирська центральна районна лікарня» ОСОБА_7 від пацієнтів лікарні за встановлення діагнозів, які в наступному дають змогу оформити документи про непридатність до проходження військової служби в період дії воєнного стану.

Також, під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000081 від 26.09.2023 встановлено, що 13.11.2023 директор КНП ОМР «Охтирська ЦРЛ» ОСОБА_7 з використанням наданого йому службового становища, здійснив прохання, поєднане з вимаганням, надати неправомірну вигоду для себе за вчинення ним як службовою особою в інтересах того, хто надаватиме неправомірну вигоду, дій, пов`язаних з обранням переможця у тендерній процедурі.

Окрім того, досудовим розслідуванням встановлено, що директор КНП Охтирської ОМР «Охтирська ЦРЛ» ОСОБА_7 , в умовах воєнного стану, за попередньою змовою з підпорядкованими працівниками, будучи службовою особою, шляхом зловживання своїм службовим становищем вчинив дії, пов`язані з розтратою майна очолюваного ним підприємства. а саме: бензину у кількості 300 л., коштів зазначеного КНП, при облаштуванні воріт на території дитячого відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також борошна, отриманого лікарнею як гуманітарної допомоги.

Також, 21.02.2024 директор КНП Охтирської МР «Охтирська ЦРЛ» ОСОБА_7 вчинив протиправні дії пов`язані із підбурюванням ОСОБА_12 , який працює головними зоотехніком «Іванівської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків» НААН України, до пропозиції та надання неправомірної вигоди у вигляді 300 доларів США, службовим особам лікарні за встановлення діагнозу, який дасть змогу ОСОБА_13 отримати висновок про непридатність для проходження військової служби.

Крім того, 10.04.2024 директор КНП Охтирської МР «Охтирська ЦРЛ» ОСОБА_7 з використанням наданого йому службового становища, отримав неправомірну вигоду в сумі 1000 доларів США від ОСОБА_14 за вчинення ним як службовою особою в інтересах ОСОБА_15 дій з працевлаштування останнього.

Так, з врахуванням доданих до клопотання доказів, слідчий суддя дійшов вірного висновку про те, що потреби досудового розслідування виправдовують втручання у право власності. Не застосування цих заходів забезпечення кримінального провадження не дають змоги досягти дієвості цього кримінального провадження, оскільки існує реальна загроза їх знищення, що унеможливить досягнення завдання заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

На спростування доводів апелянта, з такими висновками слідчого судді, колегія суддів погоджується в повному обсязі, та вважає безпідставними та такими, що не узгоджуються з вимогами закону, з яким пов`язано вирішення вказаного питання, доводи представника власника майна щодо необхідності скасування арешту майна.

Надаючи оцінку відповідності майна, арешт якого оскаржується, ознакам речових доказів, колегією суддів враховується зміст поняття «речові докази».

Так, згідно з ст. 98 КПК України, речові докази - це матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються у провадженні.

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ з кримінальним правопорушенням (демонструють можливу причетність до його вчинення в якості знаряддя або матеріального об`єкту, що містить певне відображення або інформацію про злочин), тобто наділяють її саму можливістю виконувати функцію доказу у кримінальному провадженні, і вони є достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для можливого використання в процесі доказування стороною обвинувачення у подальшому.

Відтак, із огляду на обставини розслідуваного злочину, механізм його вчинення та ймовірну причетність до нього ОСОБА_7 , колегія суддів приходить до переконання, що відомості, які містяться на вилучених банківський картках, пакувань з-під стартових пакетів, флеш-носіїв, диску, ноутбука, можуть використовуватися як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. При цьому флеш-носії, диски, ноутбук, як матеріальні носії цих відомостей, також мають ознаки речового доказу і можуть бути використані сторонами кримінального провадження як процесуальне джерело доказів, тому можуть бути арештовані зі метою збереження речових доказів, оскільки відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Щодо вилучених під час обшуку грошових коштів у сумі 15050 грн., колегія суддів зауважує про те, що стороною захисту ні слідчому судді, ні апеляційному суду не було надано належних доказів на підтвердження доводів ОСОБА_7 , що вказані кошти належать його колишній дружині, ОСОБА_16 .

Тому, враховуючи обставини даного кримінального провадження колегія суддів доходить висновку, що факт належності грошових коштів ОСОБА_16 , як отримані у виді заробітної плати, не доведений у належний спосіб.

Окрім цього, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що вилучені записники, коробки із гуманітарною допомогою та стіл зі стільцями, набої, враховуючи фабулу кримінальних правопорушень, в якому підозрюється ОСОБА_7 , відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Оцінюючи мету застосування арешту, колегія суддів виходить з того, що власник майна, дізнавшись про бажання органу досудового розслідування накласти арешт на його майно з метою його збереження для виконання завдань кримінального провадження, у випадку незастосування такого заходу забезпечення, матиме можливість в будь-який момент знищити, пошкодити, викривити, приховати можливі докази або відчужити відповідне майно. Такі обставини є беззаперечними з огляду на зміст правомочностей власника (статті 317 Цивільного кодексу України) вирішувати фізичну й юридичну долю свого майна. Втрата чи пошкодження цього майна, видалення інформації у майбутньому може ускладнити чи навіть унеможливити досягнення завдань кримінального провадження.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя суду першої інстанції, накладаючи арешт на вищевказане вилучене майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати необґрунтованими.

Із положень ст.1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вбачається, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу в права осіб повинне забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (п.69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23.09.1982 у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції»). Тобто повинне існувати обґрунтоване співвідношення між засобами, що застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти.

Оскільки досудове розслідування здійснюється за фактом прийняття пропозиції, обіцянки та одержання службовою особою неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе за вчинення чи не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища, предметом якого була неправомірна вигода у значному розмірі, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, слід визнати, що арешт вилученого майна забезпечує справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, відповідає принципу розумності, є співрозмірним, виходячи із завдань кримінального провадження, і не покладає індивідуальний та надмірний тягар на власника.

З врахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстав для його скасування не встановлено, у зв`язку з чим ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна без задоволення.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до абзацу 2 статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.404,405,407,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику власника майна ОСОБА_7 адвокату ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 травня 2024 року.

Ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 травня 2024 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000081 від 26.09.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368, ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 369, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 263 КК України - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4