УХВАЛА

Справа № 569/21201/24

1-кс/569/8403/24

13 листопада 2024 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянув клопотання прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, а саме: земельної ділянки загальною площею 0,2186 га кадастровий номер :01:006:0063 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); земельної ділянки загальною площею 0,0905 га кадастровий номер :01:006:0180 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); будівлі виробничо-адміністративно-офісних приміщень площею 714,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060); будівлі виробничо-адміністративно-офісних приміщень площею 22,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060), відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , та позбавити можливості (заборонити) власника (користувача)або інших уповноважених осіб їх відчужувати, розпоряджатись, користуватися до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання вказав, що групою слідчих СВ Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000069 від 04.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.362 КК України.

Із матеріалів клопотання вбачається, що Державний реєстратор Корнинської сільської ради ОСОБА_5 за попередньою змовою групи осіб, будучи особою, яка надає публічні послуги в тому числі у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, керуючись злочинним умислом направленим на зловживання повноваженнями особи, яка надає публічні послуги з метою отримання ймовірної неправомірної вигоди для інших осіб, діючи умисно, будучі достовірно обізнаною із положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень» в жовтні 2021 року використовуючи власний ідентифікатор доступу, внесла несанкціоновані відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі документів, які не давали змоги встановити набуття речових прав на нерухоме майно.

30 березня 2023 року Рівненською міською радою прийняте рішення № 3135 «Про затвердження проєкту землеустрою та продаж громадянину ОСОБА_4 земельної ділянки несільськогосподарського призначення на АДРЕСА_1 ». Згідно вказаного рішення затверджено відповідний проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_4 шляхом викупу для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для реконструкції нежитлових приміщень з влаштуванням виробничої бази для виробництва виробів з тонколистової сталі), включено вказану земельну ділянку до переліку ділянок.

При цьому, нерухоме майно, представлене громадянином ОСОБА_4 як таке, що розташоване на належній до продажу земельній ділянці (к.н.:01:006:0180), фактично розташоване на суміжній земельній ділянці з кадастровим номером :01:006:0063 та утворилося внаслідок поділу об?єкта нерухомого майна, а саме будівлі виробничо-адміністративно-офісних приміщень «у-2» за адресою АДРЕСА_1 .

Видачі такого висновку передувала технічна інвентаризація об?єкта «у-2» за результатами якої на земельній ділянці к.н. :01:006:0063, яка належить ОСОБА_4 , нібито виявлено ще 3 окремо розташованих об?єкта нерухомого майна (пожежна водойма і два нежитлових приміщення), які поіменовано відповідно літерами «у-б», «у-7» та «у-8». Фактично такі об?єкти на вказаній земельній ділянці відсутні і внесені до технічного паспорту завідомо з метою його підробки та створення умов для протиправної реєстрації в реєстрі нерухомого майна за ОСОБА_4 та подальшого використання фіктивного документу про право власності з метою реалізації права на викуп земельної ділянки під нерухомістю без аукціону.

Відтак, вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, а саме несанкціоновані дії з інформацією, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах або зберігається на носіях такої інформації, вчинені особою, яка має право доступу до неї та за попередньою змовою групою осіб.

З огляду на викладене, наявні обґрунтовані підстави для накладення заборони на вчинення будь-яких дій щодо відчуження (розпорядження): земельної ділянки загальною площею 0,2186 га кадастровий номер :01:006:0063 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); земельної ділянки загальною площею 0,0905 га кадастровий номер :01:006:0180(реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); будівля виробничо-адміністративно-офісних приміщень площею 714,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060); будівля виробничо-адміністративно-офісних приміщень площею 22,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060), відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Накладення арешту на вказаний об`єкт нерухомості дасть можливість забезпечення позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав вважати, що він є речовим доказом у кримінальному провадженні та для забезпечення цивільного позову.

Розслідуванням здобуто достатні дані вважати про те, що земельна ділянка загальною площею 0,2186 га кадастровий номер :01:006:0063 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), земельна ділянка загальною площею 0,0905 га кадастровий номер :01:006:0180 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), будівля виробничо-адміністративно-офісних приміщень площею 714,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060), будівля виробничо-адміністративно-офісних приміщень площею 22,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060)є об`єктами протиправних дій та майном, право на користуванням яким набуто протиправним шляхом.

З метою недопущення вчинення відчуження, об`єктів нерухомого майна, перереєстрації прав на них до моменту винесення рішення суду, розгляд указаного клопотання доцільно провести за відсутності власника та користувачів майна.

Прокурор Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 подав суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, просив задовольнити, проводити розгляд клопотання без повідомлення володільця майна.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії не з`явились в судове засідання, слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слід задовольнити із наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України регламентовано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається із п.7 ч. 2 ст.131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (абз.2 ч.10 ст.170 КПК України).

Крім того, на підставі вимог ч. 5ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170-173, 174, 175 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, земельну ділянку загальною площею 0,2186 га кадастровий номер :01:006:0063 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); земельну ділянку загальною площею 0,0905 га кадастровий номер :01:006:0180 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); будівлю виробничо-адміністративно-офісних приміщень площею 714,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060); будівлю виробничо-адміністративно-офісних приміщень площею 22,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060), відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , та позбавити можливості (заборонити) власника (користувача)або інших уповноважених осіб їх відчужувати, розпоряджатись, користуватися до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_6