Справа № 694/1128/24 Провадження №1-кс/694/642/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

25.07.2024 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката обвинуваченої ОСОБА_3 (в режимі відеоконференцзв`язку)

обвинуваченої ОСОБА_4 (в режимі відеоконференцзв`язку)

прокурора ОСОБА_5 (в режимі відеоконференцзв`язку)

адвоката потерпілої ОСОБА_6 (в режимі відеоконференцзв`язку)

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Звенигородка заяву адвоката ОСОБА_3 (в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 ) про відвід судді Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (кримінальне провадження №694/1128/24),

в с т а н о в и л а :

До Звенигородського районного суду Черкаської області надійшла заява адвоката ОСОБА_3 про відвід судді Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (кримінальне провадження №694/1128/24).

У заяві про відвід зазначається, що потерпілим у даній справі є ОСОБА_9 , який був працівником правоохоронного органу на території Звенигородського району Черкаської області, у зв`язку з чим у сторони захисту наявні сумніви у справедливості та законності судового рішення за результатами розгляду справи саме Звенигородським районним судом Черкаської області. Окрім того, до Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_4 через уповноваженого представника подано скаргу в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність уповноважених осіб Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області, що полягають у невнесенні відомостей до ЄРДР за фактом отримання нею тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості внаслідок ДТП, що мало місце 09.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до автоматизованого розподілу для розгляду вказаної скарги призначено суддю Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_8 (судова справа №694/1786/24). На думку адвоката розгляд скарги ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей до ЄРДР суддею ОСОБА_8 , як слідчим суддею, передбачає надання певної оцінки фактам та обставинам ДТП, встановлення яких підлягає в межах розгляду даного

кримінального провадження.

З таких підстав участь судді ОСОБА_8 у розгляді кримінального провадження у сторони захисту викликає сумніви у її неупередженості.

Суддя ОСОБА_8 повідомлена про розгляд заяви про відвід належним чином, будь-яких заяв по суті заяви не подавала.

КПК не встановлює перешкод для розгляду заяви про відвід у випадку не прибуття належним чином повідомлених учасників. Водночас, суддя з урахуванням думки учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, не встановила обставин, які б вимагали відкладення розгляду заяви про відвід судді. Неявка належним чином повідомлених про розгляд питання осіб, які не прибули в судове засідання, не перешкоджає вирішенню відводу.

Дослідивши заяву про відвід та перевіривши викладені в ній доводи, суд приходить до наступного.

Статтею 75 КПК України визначено обставини, які можуть бути підставою для відводу судді, а саме:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення судді від участі у судовому провадженні.

Як вбачається із заяви про відвід адвоката ОСОБА_10 , останній посилається на положення пункту 4 частини першої статті 75 КПК України, відповідно до яких суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Посилаючись на зазначену правову підставу, адвокат зазначає, що потерпілим у даній справі є ОСОБА_9 , який на час ДТП працював у підрозділі ДСНС у м. Звенигородка, тобто був працівником правоохоронного органу, з огляду на що у сторони захисту наявні сумніви у неупередженості, справедливості та законності судового рішення за результатами розгляду справи саме Звенигородським районним судом.

Окрім того адвокат зазначає, що до Звенигородського районного суду Черкаської області обвинуваченою ОСОБА_4 подано скаргу в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність уповноважених осіб Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за фактом отримання нею тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості внаслідок ДТП, що мало місце 09.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Для розгляду вказаної скарги визначено суддю Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_8 (судова справа № 694/1786/24). Розгляд скарги ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей до ЄРДР суддею ОСОБА_8 , як слідчим суддею, на думку адвоката передбачає надання певної оцінки фактам та обставинам ДТП, встановлення яких підлягає в межах розгляду кримінального провадження, тому такі обставини викликають у сторони захисту сумнів у неупередженості судді.

Оцінюючи зазначені доводи заяви, суд виходить з того, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 (заява № 7577/02) зазначив, що «безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі».

Аналогічна правова позиція закріплена також в п.п. 49, 52 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 р. (заява № 33949/02), п. 28 рішення ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.07.2010 (заява № 16695/04).

В п. 105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 (заява № 21722/11) суд дійшов висновку про те, що: «між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності».

Коли вирішується, чи є в цьому випадку законні підстави побоюватися, що конкретному органу не вистачає неупередженості, то позиція тих, хто про це стверджує, важлива, але не є визначальною. Визначальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно виправданими (рішення ЄСПЛ Kyprianou проти Кіпру [GC], № 73797/01, п. 118, ЄСПЛ 2005 ...; Феррантеллі та Сантангело проти Італії, рішення від 07 серпня 1996 року, Доповіді 1996-III, с. 951-52, п. 58 та Wettstein v. Switzerland, № 33958/96, п. 44, CEDH 2000-XII).

Отже, особиста безсторонність судді презюмується, доки не встановлена на підставі доказів наявність виправданих побоювань щодо його неупередженості.

З огляду на це, на думку суду сумнів у неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес може перетворитись у тривалу недовіру до суду та, відповідно, зміну його складу.

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до п. 1.1 Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Водночас, слід враховувати, що особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факти упередженості судді у розгляді справи, адже відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Як зазначає сам адвокат у заяві, ОСОБА_4 подано скаргу в порядку ст. 303 КПК України щодо бездіяльності уповноважених осіб Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за фактом отримання нею тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості внаслідок ДТП, що мало місце 09.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Тобто, розгляд зазначеної скарги відбуватиметься в іншому провадженні суддею ОСОБА_8 , як слідчим суддею, при цьому заявник лише передчасно припускає, що суддею можливо буде надана певна оцінка фактам та обставинам ДТП, встановлення яких має місце і у межах розгляду даного кримінального провадження.

За таких обставин, наведені у заяві адвоката ОСОБА_3 аргументи щодо відводу судді не можна вважати обставинами, які в розумінні ст.75 КПК України виключають участь судді ОСОБА_8 в кримінальному провадженні, і не свідчать про те, що нею може бути проявлено упередженість.

Отже, суд приходить до висновку, що доводи, наведені адвокатом ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_8 не є достатніми та переконливими, не ґрунтуються на вимогах КПК України та не можуть бути підставою для відводу судді, а відтак заява задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 75, 80, 81, 107, 369-372 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід судді Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (кримінальне провадження №694/1128/24) - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1