Справа № 752/1724/24
Провадження № 1-кс/752/5464/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року Слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна, поданого в рамках кримінального провадження №0000498 від 21.04.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 307, ч. 2, 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 321 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання про арешт майна у якому прокурор просить накласти арешт майна із позбавленням права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, а саме арешт на автомобіль ОPEL 508», д.н.з НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_3 , однак фактично перебуває у власності та користуванні підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000498 від 21.04.2023 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 311, ч. 4 ст. 321 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2, 3 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України, та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

09.04.2024, на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва, проведено обшук у автомобілі «ОPEL 508», д.н.з НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_3 .

Під час проведення досудового розслідування було встановлено, що фактично автомобіль «ОPEL 508», д.н.з НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 хоча і зареєстрований за ОСОБА_3 , придбав його і фактично користувався ним підозрюваний ОСОБА_9 , а у 2023 році продав знайомому, а саме підозрюваному у кримінальному провадженні ОСОБА_4 .

В ході проведення допиту в якості свідка співмешканки ОСОБА_9 а саме ОСОБА_11 , було встановлено, що ОСОБА_9 мав у власності автомобіль «ОPEL 508», д.н.з НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , та у подальшому продав його ОСОБА_4 , за що періодично отримував грошові кошти як плату за даний автомобіль.

Окрім цього, під час обшуку місця мешкання ОСОБА_4 , у нього вдома було виявлено ключ від автомобіля ОPEL 508», д.н.з НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , а сам автомобіль знаходився біля місця мешкання ОСОБА_4 .

У клопотанні прокурор цитує положення статей КПК України, а саме: ч. 1, 3, 10, 11 ст. 170 і зазначає, що накладення арешту необхідне для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Слідчий суддя встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, відповідно до правил ч. 3. ст. 172 КПК України, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Перевіривши матеріали клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя встановив, що воно подано без додержання вимог статті 171 КПК України і тому підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків з таких підстав.

Вимоги до клопотання про арешт майна визначені статтею 171 КПК України. Частинами 1, 2 цієї статті передбачено, що із клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором. У клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно матеріалів клопотання, власником майна щодо якого у клопотанні ставиться питання про арешт, є ОСОБА_3 .

Слідчий суддя звертає увагу, що подане прокурором клопотання не містить відомостей про підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, тобто клопотання прокурора не відповідає вимогам п.1 ч.2 ст. 171 КПК України.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (забезпечення збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Така вимога КПК України означає, що клопотання слідчого/прокурора про арешт майна повинно містити відомості про ознаки, властивості майна, які вказують на можливість використання певного майна як речового доказу у кримінальному провадженні.

Однак, у поданому прокурором слідчому судді клопотанні не зазначено, яким ознакам-критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, відповідає вказане майно і як це майно може бути використано як доказ у даному кримінальному провадженні.

Також у клопотанні не наведено обґрунтування необхідності арешту відповідного майна у взаємозв`язку із конкретним кримінальним правопорушенням (фактичними обставинами), що розслідується у кримінальному провадженні №0000498 від 21.04.2023.

Окрім того, згідно матеріалів клопотання, ОСОБА_3 , щодо майна якої у клопотанні ставиться питання про арешт, не має статусу підозрюваної у кримінальному провадженні №0000498 від 21.04.2023.

У зв`язку із зазначеним власник чи володілець вилученого майна у кримінальному провадженні є іншою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи, і права третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Разом з тим, дане клопотання не містить обґрунтувань підстави та мети арешту майна третьої особи.

За наведених вище обставин, клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні №0000498 від 21.04.2023 підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись статтями 170-172, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0000498 від 21.04.2023, повернути прокурору у кримінальному провадженні.

Встановити прокурору строк в сімдесят дві години, з моменту отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків клопотання про арешт майна, які зазначені в мотивувальній частині ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1