Справа № 274/8207/24
Провадження № 1-кп/0274/866/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року місто Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.10.2024 за № 0000995, про обвинувачення

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Михайлівка Саратського району Одеської області, є громадянином України, неодружений, здобув середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

за ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення за таких обставин.

21.09.2024 близько 18 год. 59 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщені магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по АДРЕСА_3 , помітив на прилавку мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi Note 9 (M2003J15SG)» 128 гб., який залишила потерпіла ОСОБА_6 .

В цей же день, час, в цьому ж місці та за вказаних обставин у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме: мобільного телефону марки «Хіаоmі» моделі «Redmi Note 9 (M2003J15SG)» 128 гб., що належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 в цей самий день, час та в цьому ж місці, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, в період дії воєнного стану, запровадженого на території України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», дія якого була неодноразово продовжена, востаннє Указом Президента України від 12.08.2024 № 3891-IX «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», шляхом вільного доступу таємно викрав належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi Note 9 (M2003J15SG)» 128 гб., імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , вартістю 3133 грн 67 коп., чим завдав останній майнової шкоди на вказану суму.

В подальшому ОСОБА_5 місце вчинення кримінального правопорушення залишив та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Кримінальна відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , передбачена ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

17.10.2024 прокурор Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 уклали угоду про визнання винуватості, згідно з якою сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України та узгоджують покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 5 років позбавлення волі;

із застосування судом положень ст. 75 КК України щодо звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні висловила думку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості. Вважала за можливе звільнити обвинуваченого від покарання з випробуванням впродовж іспитового строку тривалістю 1 рік.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому діянні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному; обвинувачений підтвердив, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер висунутих йому обвинувачень, вид і міру покарання, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом, наслідки умисного невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України; обвинувачений повідомив, що будь-який неправомірний фізичний чи психологічний тиск на нього під час досудового розслідування не чинився, просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку укладено добровільно.

Захисник адвокат ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтримала угоду та просила суд затвердити її, призначивши покарання, узгоджене сторонами, звільнивши обвинуваченого від покарання з випробуванням впродовж мінімального іспитового строку.

Вирішуючи питання про відповідність цієї угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, є тяжким злочином.

Провадження не здійснюється щодо юридичної особи.

Потерпіла ОСОБА_6 подала заяву, у якій не заперечувала проти укладення між прокурором та ОСОБА_5 угоди про визнання винуватості. Також, подала заяву про проведення судового засідання у її відсутності, в якій зазначила, що заподіяна їй шкода відшкодована обвинуваченим у повному обсязі.

Тобто, сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч. 4 ст. 469 КПК України.

Не встановлено і порушень вимог ч. 5 ст. 469 КПК України, оскільки угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру (14.10.2024) і до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Сторонами дотримано вимоги положень ст. 472 КПК України і в угоді, у відповідності до цих вимог, зазначено сторони, сформульовано підозру та її правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність (ч. 4 ст. 185 КК України), істотні для кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним винуватості у вчиненні злочину, зазначено узгоджене покарання та згоду підозрюваного на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення і вона скріплена підписами сторін.

Укладення угоди між прокурором та підозрюваним є добровільним, на чому наголосили сторони в судовому засіданні.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та закону, в тому числі за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_5 , воно не є більш тяжким ніж ті, щодо яких передбачена можливість укладення угоди згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України.

Не встановлено невідповідності інтересам суспільства умов угоди та ці умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.

ОСОБА_5 заявив, що він цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань - не вбачається.

Для визнання винуватості ОСОБА_5 наявні фактичні підстави.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого (який є неодруженим, зі слів, працює охоронником на агропідприємстві в АДРЕСА_4 , за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, скарг на його поведінку не надходило, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, до лікаря-психіатра за допомогою не звертався, раніше не судимий).

Цивільний позов у провадженні не подано.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з ОСОБА_5 .

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався, клопотань про обрання такого заходу не надходило, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 100, 369-371, 373-374, 469, 472, 474-475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17.10.2024 року між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням протягом 1 (одного) року іспитового строку, якщо він впродовж визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_5 - не застосовувати.

Стягнути зі ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати, пов`язані із залученням експерта під час досудового розслідування, в розмірі 1591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна) гривня 80 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили, а саме:

- мобільний телефон марки "Xiaomi Redmi Note 9", ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , бірюзового кольору, який переданий на зберігання до камери схову речових доказів Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області, - повернути власнику, ОСОБА_6 ;

DVD-R диск, визнаний речовим доказом постановою слідчого від 03.10.2024, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07.10.2024, на мобільний телефон марки "Xiaomi Redmi Note 9", ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , бірюзового кольору, - після набрання вироком законної сили скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд. При цьому вирок може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником виключно з таких підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначене покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення обвинуваченому наслідків укладення угоди, а прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не могла бути укладена.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1