Справа № 461/7806/24
Провадження № 1-кс/461/5821/24
УХВАЛА

25.09.2024 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, учинених дітьми слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000169 від 30.07.2024 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 , здійснюється адвокатська діяльність, згідно свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 912 від 26.06.2012 виданого рішенням Івано-Франківської обласної Кваліфікаційно дисциплінарної комісії адвокатури.

Водночас, адвокат ОСОБА_4 діючи з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, 20.09.2024 близько 12:20 год. вимагала та 24.09.2024 о 09:05 год. одержала від ОСОБА_5 неправомірну вигоду у розмірі 2500 доларів США для себе за вплив на прийняття рішення суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_6 яка згідно з приміткою до ст. 369-2 КК України, є особою, уповноваженою на виконання функцій держави, про розірвання шлюбу між ОСОБА_5 й ОСОБА_7 та визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком.

Встановлено, що 22.07.2024 ОСОБА_5 звернувся до адвоката ОСОБА_4 з метою отримання правової допомоги щодо процедури розірвання шлюбу та визначення місця проживання його малолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком.

Погодившись на запропоновані адвокатом ОСОБА_4 умови супроводу в процесі розірвання шлюбу, 08.08.2024 ОСОБА_5 надав останній грошові кошти в сумі 20 000 гривень, в якості оплати за юридичні послуги, а саме підготовки позовної заяви, будучи запевненим адвокатом ОСОБА_4 , що вона контролюватиме всі необхідні дії та осіб, для позитивного результату в ході розгляду позовної заяви.

12.08.2024 між адвокатом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено Договір «Про надання правової допомоги», згідно п. 1.1 якого адвокат зобов`язується надати правову допомогу, в тому числі, за дорученням клієнта. Поряд з цим, у відповідності до п. 4.1 договору гонорар сплачується клієнтом на підставі рахунку представленого йому адвокатом.

В подальшому, близько 12:20 год. 20.09.2024, перебуваючи в приміщенні службового кабінету АДРЕСА_1 , адвокат ОСОБА_4 при зустрічі з ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на отримання неправомірної вигоди для себе за вплив на суддю Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_6 , висловила вимогу ОСОБА_5 про надання їй неправомірної вимоги у розмірі 2 500 доларів США, за вплив на суддю Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_6 , для вирішення питання щодо прийняття позитивного рішення про розірвання шлюбу між ним і його дружиною, та визначення місця проживання малолітньої доньки з ним.

Будучи поставленим в умови, за яких ненадання неправомірної вимоги змогло б потягнути відповідні наслідки у вигляді негативного рішення за позовною заявою, ОСОБА_5 погодився на незаконні вимоги адвоката ОСОБА_4 .

У подальшому, діючи з корисливих мотивів, реалізовуючи свій умисел на отримання неправомірної вигоди до кінця адвокат ОСОБА_4 перебуваючи 24.09.2024 близько 09:05 год. у приміщенні службового кабінету № 3, що за адресою: АДРЕСА_2 , отримала від ОСОБА_5 неправомірну вигоду в сумі 2 500 доларів США, що станом на 24.09.2024 за курсом Національного банку України становить 103 392,50 грн за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме за вплив на прийняття рішення суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_6 у цивільній справі №442/7061/24 за позовом про розірвання шлюбу між ОСОБА_5 й ОСОБА_7 , та визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_5 , після чого протиправну діяльність ОСОБА_4 було припинено, а предмет неправомірної вигоди вилучено.

З огляду на вище наведене, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України ґрунтовно підозрюється ОСОБА_4 .

24.09.2024 на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова за місцем здійснення службової діяльності ОСОБА_4 , проведено обшук в порядку ст. 234 КПК України, а саме в службовому кабінеті №3, що за адресою: АДРЕСА_2 в ході якого виявлено та вилучено документи та речі, що мають значення для подальшого проведення досудового розслідування.

Вказані речі та документи постановою слідчого визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки в сукупності з іншими доказами мають важливе значення для доказування у даному кримінальному провадженні.

Слідчий вказує, що всі документи та речі, які були вилучені в ході проведення обшуку в сукупності з іншими доказами мають важливе значення для доказування у даному кримінальному провадженні. .З урахуванням вищевикладеного, з метою збереження речових доказів, недопущення їх втрати чи зміни та використання їх у доказуванні слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просить розглядати клопотання без його участі.

З метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе в порядку ч.2 ст.170 КПК України, проводити розгляд клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника майна.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню за наступних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження

Клопотання узгоджено з вимогами ст. 171 КПК України і доводи слідчого, якими він обґрунтовує клопотання, підтверджені доданими до клопотання копіями документів.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні зазначено підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Стороною обвинувачення дотримано вимог ч.5 ст. 171 КПК України, оскільки клопотання слідчого про арешт майна було подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані. як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 4 ст. 170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000169 від 30.07.2024 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України триває, та в подальшому може виникнути необхідність в додатковому дослідженні вказаних в клопотанні речових доказів для встановлення відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи викладене, слідчий суддя доходить висновку що вилучені в ході обшуку речі та документи відповідають критеріям ст. 98, ч.2 ст. 170 КПК України, а також можуть мати суттєве значення для встановлення істини в даному кримінальному провадженні для швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення та притягнення винних до відповідальності. у зв`язку з чим, з метою їх збереження, слідчий суддя вважає за необхідне накласти на них арешт.

Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під. час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити "особистий і надмірний тягар для особи. На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження вилученими в ході обшуку документами та речима, з метою запобігання їхньому зникненню, знищенню, пошкодженню чи зміні. Держава гарантує право громадянина на забезпеченням забезпечення проведення ефективного досудового розслідування. Таким чином, тимчасове обмеження Конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер, відтак перераховані основоположні суспільні інтереси, переважають принцип мирного володіння майном.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на речі та документи, які були вилучені 24.09.2024 в ході проведеного обшуку службового кабінету №3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

1) копія заяви - звернення до органів опіки та піклування відділу служби у справах виконавчого комітету ДМР на 1 арк.;

2) копія позовної заяви про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини на 9 арк.;

3) копія заяви про надання висновку про можливість визначення місця проживання неповнолітньої дитини на 2 арк.;

4) висновок психолога за результатами психологічного дослідження №86 від 12.09.2024 з додатками усього на 4 арк.;

5) Акт виконання робіт про оплату послуг та відшкодування витрат адвоката за договором про надання правової допомоги від 12.08.2022 (описка щодо року в самому документі) на 1 арк.;

6) супровідний лист №1144 від 29.08.2024 відділу у справах дітей ВК ДМР з копією акту обстеження умов проживання на 2 арк.;

7) копії документів відносно ОСОБА_7 на 9 арк.;

8) Договір про надання правової допомоги від 12.08.2024 на 2 арк. (перелічені вище документи, поміщено в спец. пакет PSP 3110753);

9) мобільний телефон чорного кольору марки «Samsung Galaxy S22 Ultra» моделі «SM S908B/DS» IMEI НОМЕР_1 ; IMEI 2 НОМЕР_2 , номер сім-карти оператора мобільного зв`язку «Київстар» (зі слів) НОМЕР_3 , та «Лайф» (зі слів) НОМЕР_4 , які поміщено в спец.пакет ICR 0024470;

10) грошові кошти в сумі 2500 доларів США співставленні з протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 23.09.2024 виявлені на картонному ящику розташованому праворуч від входу в 2 кімнату кабінету АДРЕСА_1 .

1. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серія PI 85371861A;

2. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серія PI 85371860 A;

3. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серія LE 74568900 E;

4. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серія PB 32238304 C;

5. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серія PL 60010342 H;

6. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серія PI 85371821 A;

7. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серія LE 82926920 A;

8. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серія PI 85371820 A;

9. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серія PI 85371829 A;

10. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серія PA 19832240 C;

11. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серія PA 19832243 C;

12. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серія MG 47145610 A;

13. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серія LB 24532125 C;

14. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серія LL 90581280 A;

15. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серія LE 06055891 A;

16. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серія LB 45898583 K;

17. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серія PF 89067901 G;

18. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серія LB 43375091 H;

19. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серія PH 85694627 B;

20. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серія PH 85694633 B;

21. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серія PI 85371850 A;

22. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серія PI 85371849 A;

23. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серія PI 85371848 A;

24. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серія PI 85371847 A;

25. купюра номіналом 100 (сто) доларів США серія PI 85371859 A.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1