Справа № 588/1705/24
Провадження № 1-кс/588/315/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 року м. Тростянець

Слідчий суддя Тростянецького районного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000238 від 10.09.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, без місця реєстрації, без визначеного місця проживання, останнє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 11.02.1997 за ч.3 ст. 206, ч. 3 ст. 101, ст. 42 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі;

- вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 06.04.2006 за ч.3 ст. 296 КК України до 2 років позбавлення волі;

- вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 28.05.2010 за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 26.06.2015 за ч.2 ст. 185, ст. 69 КК України до 200 годин громадських робіт;

- вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 29.07.2015 за ч.2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту;

- вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 13.12.2017 за ч.2 ст. 185, 289 ч.2, ст. 69, 70 КК України до 3 років позбавлення волі,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

підозрюваний ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_6 ,

У С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ відділення поліції №1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене із прокурором Тростянецького відділу Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000238 від 10.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України.

Клопотання слідчого мотивовано тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності за таких обставин.

Так, 09.09.2024 у вечірній час ОСОБА_4 прийшов у господарство за місцем проживання свого знайомого, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що по АДРЕСА_2 , де на той час перебував йому раніше фактично незнайомий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який вживав з останнім алкогольні напої за столиком у подвір`ї вказаного господарства. ОСОБА_4 став вживати з вказаними особами алкогольні напої і в ході спілкування дізнався, що вони були придбані ОСОБА_8 , який за них розраховувався банківською карткою, обладнаною технологією безконтактного проведення платежів.

09.09.2024 близько 21 години у подвір`ї господарства по АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 став вимагати у ОСОБА_8 віддати йому банківську картку, однак останній відмовив. В цей час ОСОБА_4 звернув увагу, що ОСОБА_8 тримає у правій руці свій мобільний телефон «Samsung Galaxy AO4 4/64GB», на відкрите викрадення якого у нього раптово виник корисливий умисел із застосуванням щодо останнього насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Реалізуючи свій прямий умисел, в умовах воєнного стану, запровадженого на території України згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, 09.09.2024 близько 21 години у подвір`ї вказаного господарства ОСОБА_4 застосував відносно ОСОБА_8 фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме завдавав йому декількох ударів відкритою долонею правої руки у обличчя. Здійснивши насильницький вплив та подолавши таким чином можливий опір зі сторони потерпілого, ОСОБА_4 відкрито заволодів належним ОСОБА_8 мобільним телефоном марки «Samsung» лінійки «Galaxy AO4 4/64 GB», що був придбаний новим, згідно наданої останнім копії чеку, 07.12.2022 за 5799,00 грн., вирвавши його з руки ОСОБА_8 , чим завдав потерпілому майнової шкоди.

Отримавши можливість розпорядитись відкрито викраденим майном, ОСОБА_4 забрав вказаний мобільний телефон із собою.

10.09.2024 під час особистого обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 працівниками поліції вилучено зазначений мобільний телефон.

Вчиняючи вказані злочинні дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди потерплому та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

11.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий мотивує тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Також слідчий зазначив, що підозрюваний є чоловіком віком 46 років, має задовільний стан здоров`я, неодружений, неповнолітніх дітей та інших утриманців не має, не має місця реєстрації та постійного визначеного місця проживання, що вказує на недостатність соціальних зв`язків за місцем проживання, що, на думку досудового слідства, також вказує на наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду. Крім того, ОСОБА_4 не має постійного місця роботи чи навчання, у нього відсутні стабільні легальні джерела доходів, вчинив кримінальне правопорушення з корисливою метою, раніше неодноразово судимий, що вказує на наявність ризику того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується негативно, як схильний до правопорушень та до зловживання алкогольними напоями. ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , з якими знайомий і вчинив злочин із застосуванням насильства.

Ураховуючи викладене, на думку слідчого на даній стадії досудового розслідування більш м`який запобіжний захід, із урахуванням відомостей про особу ОСОБА_10 не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та не буде запобігати ризикам, визначеним у частині 1 статті 177 КПК України.

Прокурор, що здійснює процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечили та просили суд застосувати більш м`який запобіжний захід.

Зокрема ОСОБА_4 пояснив, що не все так було як зазначено у клопотанні. Телефон з корисливих мотивів він не хотів забирати. Планував повернути телефон. Потерпілого не бив. Телефон взяв у хлопця на ім`я ОСОБА_11 щоб подзвонити, а потім коли розходилися, то забрав цей телефон із собою. Вранці він хотів повернути телефон, але поліцейські приїхали раніше. Якщо б він хотів забрати цей телефон, то заховав би його. Зобов`язується сприяти слідству.

Також захисник підозрюваного вказав, що підозра не відповідає дійсності, не встановлено, як саме його підзахисний заволодів телефоном. Покази свідків слід сприймати критично. Сам потерпілий веде асоціальний спосіб життя. Потерпілий із підозрюваним були знайомі раніше. Підозрюваний забрав телефон без дозволу потерпілого, але не застосовував фізичного насильства. Вважає, що відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Підозрюваний не чинив жодних перешкод слідству, надав покази. Також захисник звернув увагу на те, що ОСОБА_4 є діючим військовослужбовцем, тому органи державної влади мають відноситися до нього з повагою. Потрібно провести перехресний допит свідків, щоб розібратися у справі. Потрібно встановити власника будинку, з`ясувати, як свідок міг бачити хто кого бив та як обвинувачений забрав мобільний телефон.

Заслухавши доводи прокурора на підтримку клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи із таких мотивів.

Згідно із частиною 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За змістом пункту 5 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Із матеріалів, доданих до клопотання слідчого, установлено, що Відділенням поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000238, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Вказане кримінальне провадження розпочато за заявою ОСОБА_8 про те, що 09.09.2024 близько 21 год. 00 хв. у АДРЕСА_2 ОСОБА_4 завдав йому ударів руками в обличчя та відкрито забрав його мобільний телефон «Samsung A 045 F», чим завдав збитків останньому (а.с. 5, 6).

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.09.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий 10.09.2024 о 14 год. 40 хв.

11.09.2024 в даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні указаного вище кримінального правопорушення на цьому етапі досудового розслідування підтверджується такими матеріалами кримінального провадження: заявою та протоколом допиту потерпілого від 10.09.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.09.2024; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_7 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.09.2024.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

За таких обставин, вважаю, що додані до клопотання слідчим докази дають підстави для розумної підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а тому подальше розслідування є виправданим.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що відповідно до пункту 5 частини 2 статті 183 КПК України може бути підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Оцінюючи наявність ризиків, визначених статтею 177 КПК України слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 є особою віком 46 років, раніше неодноразово судимий, в тому числі за злочини проти власності, має задовільний стан здоров`я, неодружений, неповнолітніх дітей та інших утриманців не має, не має місця реєстрації та постійного визначеного місця проживання, офіційного місця роботи. Отже вказані обставини свідчать про те, що обвинувачений не має стабільного легального джерела доходу та не має міцних соціальних зв`язків.

Також слідчий суддя враховує те, що на даний час досудове розслідування ще триває, не проведено всіх слідчих та процесуальних дій, зокрема не встановлені всі обставини кримінального правопорушення, тому наявний ризик впливу підозрюваного на потерпілого та свідків.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Разом з тим, небезпека того, що підозрюваний буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Враховуючи викладене, вважаю, що обставини, які характеризують підозрюваного, а також обставини інкримінованого ОСОБА_4 злочину, у своїй сукупності свідчать про наявність ризиків того, що у подальшому ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується; незаконно впливати на потерпілого чи свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, доходжу до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 частини 1 статті 177 КПК України, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не зможе запобігти названим ризикам.

Застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою буде пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Таким чином, відповідно до частини 1 статті 177 КПК України, з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, виконання процесуальних рішень, вважаю, що є підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк у межах строків досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Щодо доводів захисника про те, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем, суд зазначає, що на даний час підозрюваний виключений із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , на службу в якій був призваний, та не проходить військову службу у жодній з військових частин, що підтверджується приписом ТУ ДБР у АДРЕСА_3 .

Відповідно до частини 3 статті 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України однією із підстав не визначення розміру застави є обвинувачення у вчиненні злочину із застосування фізичного насильства чи погрози його застування.

З огляду на те, що ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення із застосуванням насильства, суд вважає за можливе не визначати розмір застави.

Керуючись статями 177, 182, 206, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Сумський слідчий ізолятор» строком до 10 листопада 2024 року включно.

Строк тримання під вартою обчислювати з дня затримання, тобто з 14 год. 40 хв. 10 вересня 2024 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу негайно вручити підозрюваному після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється із моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1