У Х В А Л А

Іменем України

26 липня 2024 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань в м. Києві клопотання слідчого СВ Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, ОСОБА_3 , про арешт майна по матеріалах досудового розслідування №0001832 від 25.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

25 липня 2024 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Деснянського УПГУНП в м. Києві ОСОБА_3 погоджене з прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0001832 від 25.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна, а саме: мотоциклу марки «Кovi 300-4T» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , 2023 року випуску, чорного кольору, із забороною його відчуження, розпорядження та користування, а також визначити місце зберігання на спеціальному майдані тимчасового утримування транспортних засобів.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0001832 від 25.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Так 24.07.2024 року приблизно о 19:15 годині, в м. Києві, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «Lexus ES» реєстраційний номер НОМЕР_3 рухаючись по проїзній частині вул. Радунська, зі сторони вул. Градинська, в напрямку вул. Будищанська, проїжджаючи регульоване перехрестя з вул. Лісківська, під час виконання маневру повороту ліворуч, не надав перевагу в русі зустрічному мотоциклу «Кovi 300-4T» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрий рухався прямо по перехрестю.

В наслідок даної ДТП мотоцикліст ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до КНП "КМКЛ ШМД".

25.07.2024 року постановою слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , мотоцикл марки «Кovi 300-4T» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , 2023 року випуску, чорного кольору - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001832 від 25.07.2024 року.

Власником мотоцикла марки «Кovi 300-4T» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , 2023 року випуску, чорного кольору, є фізична особа: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 13.09.2023 року.

На даний час транспортний засіб мотоцикла марки «Кovi 300-4T» реєстраційний номер з місця дорожньо-транспортної пригоди повернутий на зберігання ОСОБА_6 , який зберігається за адресою: АДРЕСА_2 .

В судове засідання слідчий подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, одночасно вимоги клопотання підтримав та просив про його задоволення.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню за наступних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, подане ним в строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчий звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна, зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч.ч.1, 3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, і у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить об`єктивному встановленню обставин кримінального провадження.

Слідчим в клопотанні доведено підстави вважати, що накладення арешту на вилучений в ході огляду місця події транспортний засіб є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки він відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, вимоги, передбачені ч. 2 ст. 173 КПК України, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, з урахуванням принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна, що визнано речовим доказом, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

За таких підстав клопотання слідчого підлягає задоволенню в частині накладення арешту на транспортний засіб.

Вимога слідчого щодо визначення місця зберігання транспортного засобу на спеціальному майдані тимчасового утримування транспортних засобів, задоволенню не підлягає, оскільки вирішення цього питання до повноважень слідчого судді не належить.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001832 від 25.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт з метою збереження речових доказів на мотоцикл марки «Кovi 300-4T» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , 2023 року випуску, чорного кольору, із забороною його відчуження, розпорядження, з забороною його відчуження та розпорядження.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу слідчого судді направити слідчому для виконання, власнику майна до відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1