У Х В А Л А

Іменем України

25.11.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі подання начальника Державної установи «Житомирська виправна колонія № 4» про приведення вироків відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Добринь Коростенського району Житомирської області, громадянина України, проживаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, у відповідність до чинного законодавства,

В С Т А Н О В И В :

Начальник Державної установи «Житомирська виправна колонія № 4» звернувся до суду з поданням в порядку п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України про приведення вироку суду у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 (далі - Закон № 3886-ІХ) стосовно засудженого ОСОБА_3 .

Представник установи подав заяву про розгляд справи без його участі, подання підтримує.

Засуджений згоден на розгляд справи без його участі, подання установи підтримує.

Прокурор подання підтримав, просив звільнити засудженого від подальшого відбування покарання за у зв`язку з усуненням караності діяння та вважати засудженим за вироком від за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Дослідивши зміст подання, матеріали особової справи засудженого, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питаня, зокрема, про звільнення від покарання у випадку, передбаченому частиною 2 ст. 74 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», статтю 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено у новій редакції, відповідно до якої викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

За загальним правилом, закріпленим у частині 2 статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, внесені Законом № 3886-ІХ зміни мають зворотну дію у часі, тобто поширюється на діяння, які вчинені до 09.08.2024, тому скасовують кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином шкоди меншого розміру, ніж установлено нормою закону.

Судом установлено, що ОСОБА_3 раніше судимий:

- 04.11.2021 Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 289, ст. ст. 69, 75, 76, 104 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

- Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області від 21.06.2022 за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді до 5 (п`ять) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України засудженого звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 (три) роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

За цим вироком суду ОСОБА_3 вчинив один епізод крадіжки майна 24.10.2021 на суму 1 493 грн, який підлягає декриміналізації та за його вчинення особа підлягає звільненню від покарання, оскільки сума викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала розмір 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому не є кримінально - караним діянням.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_3 слід вважати засудженим за вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 21.06.2022 за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70, 75 КК України, з урахуванням вироку Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 04.11.2021, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна з іспитовим строком 3 (три) роки та покладенням обов`язків, передбачених 76 КК України.

- Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області від 25.05.2023 за ч. 1 ст. 155, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі без конфіскації майна. Дане кримінальне правопорушення є кримінально караним, не підлягає декриміналізації.

- Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області від 04.07.2023 за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді до 5 (п`ять) років 3 (три) місяці позбавлення волі. Вирок набув законної сили 04.08.2023 року.

За даним вироком суду ОСОБА_3 вчинив один епізод крадіжки майна 14.01.2023 на суму 500 грн, який підлягає декриміналізації та за його вчинення особа підлягає звільненню від покарання, оскільки сума викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала розміру 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому не є кримінально - караним діянням.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено висновок щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки та наголошено, що Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ, яким внесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ, мають зворотну дію в часі.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

За змістом підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» у 2021 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2021 у розмірі 2 270 грн.

Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» у 2023 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2023 у розмірі 2 684 грн.

Таким чином, зміна розміру дрібного викрадення чужого майна є по суті зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки у КК України цей розмір не визначений, він указаний в ст. 51 КУпАП.

За таких обставин вчинені засудженим окремі діяння щодо таємного викрадення чужого майна на даний час відносяться до адміністративних правопорушень і не є кримінально - караним. Попри відсутність прямих законодавчих змін до КК України, діючі норми КУпАП дають підстави для висновку про декриміналізацію таких діянь засудженого.

Враховуючи викладене вище, оскільки згідно з вироками Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 21.06.2022 та 04.07.2023 ОСОБА_3 здійснив крадіжки майна на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення кримінального правопорушення, що відповідно до Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караним діянням на даний час, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для звільнення засудженого від призначеного за цими вироками покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Натомість за вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 04.11.2021 ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 289, ст. ст. 69, 75, 76, 104 КК України, за вироком Володарсько-Волинського районним судом Житомирської області від 21.06.2022 за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 , ч. 4 ст. ст. 70, 75, 76 КК України до покарання у виді до 5 (п`ять) років позбавлення волі з іспитовим строком 3 (три) роки, за вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 25.05.2023 за ч. 1 ст. 155, ч. 4 ст. 70 КК України, які є кримінально караним та не підлягають декриміналізації.

З урахування наведеного, ОСОБА_3 слід вважати засудженим за вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 25.05.2023 за ч. 1 ст. 155, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді до 5 (п`ять) років 1 (одного) місяця позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-ІХ, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Подання ДУ «Житомирська виправна колонія (№ 4)» - задовольнити.

Привести вироки Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 21.06.2022 та Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 04.07.2023 стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 21.06.2022 за ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке його засуджено.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 04.07.2023 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке його засуджено.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим за вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 25.05.2023 за ч. 1 ст. 155 КК України, ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 21.06.2022 до остаточного покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення до виконання вироку Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 04.07.2023.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її постановлення, а засудженому у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя