Справа № 192/2859/24
Провадження № 1-кс/192/325/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 року слідчий суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області заяву представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0002554 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про скасування арешту майна,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_3 в режимі відеоконференції,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який був накладений ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2016 року у справі № 175/175/16-к в кримінальному провадженні №0002554.

На обґрунтування заяви зазначає, що на даний час кримінальне провадження №0002554 не завершене, а ОСОБА_2 бажає зареєструвати своє право власності на нерухоме майно, яке є предметом злочину у вказаному кримінальному провадженні, оскільки її право власності визнано рішенням суду у цивільній справі.

У судовому засіданні представник заявниці адвокат ОСОБА_3 підтримав заяву та просив її задовольнити. Пояснив, що на даний час кримінальне провадження не завершене, а рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/3 частину вказаного будинку, проте зареєструвати своє право власності вона не може у зв`язку з наявністю арешту, який був накладений у кримінальному провадженні.

Прокурор заперечував проти скасування арешту, вважаючи таке скасування передчасним.

Слідчий та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися. Причини неявки суду не повідомили. Слідчий суддя вважає, що неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду заяви.

Вислухавши прокурора та пояснення представника заявника, дослідивши додані до заяви матеріали та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 2 вказаної частини передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2016 року у справі № 175/175/16-к в кримінальному провадженні №0002554 було накладено арешт на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 який належить на праві власності ОСОБА_6 , з метою необхідності передбачити заборону для особи, у володінні якої майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його, в іншому випадку його використання може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного будинку, та може перешкодити кримінальному провадженню, з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

З досліджених матеріалів кримінального провадження слідчим суддею встановлено, що відомості до ЄРДР внесені 24 грудня 2015 року за заявою представника ОСОБА_7 ОСОБА_8 щодо заволодіння вказаним будинком шахрайським шляхом ОСОБА_9 .

Також слідчим суддею встановлено, що саме ОСОБА_7 була ініціатором подання клопотання про арешт будинку, який був накладений слідчим суддею.

З наданого до заяви рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2021 року у справі № 175/4555/17 з`ясовано, що за ОСОБА_2 визнано право власності лише на 1/3 частину будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а арешт накладено на весь будинок.

Разом з тим про існування вказаного рішення органи досудового розслідування не повідомлені.

Тому будь-яких доказів стосовно того, що на даний час відпала потреба в застосуванні такого заходу як арешт майна в даному кримінальному провадженні заявник слідчому судді не надав, хоча у відповідність до положень ст. 174 КПК України, саме на заявника покладено обов`язок доведення, що підстав для подальшого арешту майна немає.

Оскільки підстави, встановлені ч. 1 ст. 174 КПК України для скасування арешту майна не встановлені, тому в задоволенні заяви про скасування арешту майна слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні заяви представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0002554 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про скасування арешту майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1