Справа № 484/4730/24
Провадження № 1-кп/484/372/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2024 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Первомайськ Миколаївської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000184 від 03.07.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Синюхин Брід Первомайського району Миколаївської області, громадянки України, з неповною середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, має на утриманні двох малолітніх дітей та двох неповнолітніх дітей, котра не являється депутатом та не має інвалідності, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , а зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1, 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

17.01.2020, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщені кабінету соціального працівника територіального центру соціального обслуговування громадян Первомайського району, що знаходиться в Синюхино-брідській сільській раді за адресою: АДРЕСА_1 , маючи на меті прямий умисел на незаконне заволодіння грошовими коштами Управління соціального захисту населення Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області, шляхом обману, діючи умисно, з корисливих мотивів, ввівши в оману працівника соціального працівника територіального центру соціального обслуговування громадян Первомайського району, шляхом приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги одиноким матерям, при оформлені даної допомоги, вказавши при заповнені заяви «Про призначення всіх видів соціальної допомоги, компенсацій пільг», затвердженої Наказом Міністерства соціальної політики України 21.04.2015 № 441, дані, які містять завідомо неправдиві відомості, а саме те, що вона виховує дві доньки: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , двох синів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 сама, без їхнього батька, від якого допомоги не отримує, що не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_3 проживала, вела спільне господарство та виховувала дітей з їхнім батьком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 2008 року по 2022 рік, надавши складену завідомо неправдиву заяву разом з пакетом необхідних документів до територіального центру соціального обслуговування громадян Первомайського району, що знаходиться в Синюхино-брідській сільській раді, в порушення абзацу 4 ст. 18-1 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми", та Постанови КМУ № 1751 від 27.12.2001 р., незаконно отримала допомогу одинокій матері в січні 2020 року в розмірі 4384,96 грн., лютому 2020 року в розмірі 4384,96 грн., березні 2020 року в розмірі 4384,96 грн., квітні 2020 року в розмірі 4384,96 грн., травні 2020 року в розмірі 4384,96 грн., червні 2020 року в розмірі 4384,96 грн., на загальну суму 26 309,76 грн., чим спричинила Державі, в особі Управління соціального захисту населення Первомайської районної державної адміністрації, матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, а саме - заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство).

Крім того, 20.07.2020, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщені кабінету соціального працівника територіального центру соціального обслуговування громадян Первомайського району, що знаходиться в Синюхино-брідській сільській раді за адресою: АДРЕСА_1 , маючи на меті прямий умисел на незаконне заволодіння грошовими коштами Управління соціального захисту населення Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області, шляхом обману, діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, ввівши в оману соціального працівника територіального центру соціального обслуговування громадян Первомайського району, шляхом приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги одиноким матерям, при оформлені даної допомоги, вказавши при заповнені заяви «Про призначення всіх видів соціальної допомоги, компенсацій пільг», затвердженої Наказом Міністерства соціальної політики України 21.04.2015 № 441, дані, які містять завідомо неправдиві відомості, а саме те, що вона виховує дві доньки: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , двох синів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 сама, без їхнього батька, від якого допомоги не отримує, що не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_3 проживала, вела спільне господарство та виховувала дітей з їхнім батьком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 2008 року по 2022 рік, надавши складену завідомо неправдиву заяву разом з пакетом необхідних документів до територіального центру соціального обслуговування громадян Первомайського району, що знаходиться в Синюхино-брідській сільській раді, в порушення абзацу 4 ст. 18-1 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми", та Постанови КМУ № 1751 від 27.12.2001 р., незаконно отримала допомогу одинокій матері в липні 2020 року в розмірі 6251,16 грн., серпні 2020 року в розмірі 6251,16 грн., вересні 2020 року в розмірі 6694,86 грн., жовтні 2020 року в розмірі 6710,16 грн., листопаді 2020 року в розмірі 6710,16 грн., грудні 2020 року в розмірі 7003,16 грн на загальну суму 39 620, 66 грн., чим спричинила Державі, в особі Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, а саме - заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Викладене цілком підтверджено в судовому засіданні поясненнями обвинуваченої, яка визнала свою вину повністю, підтвердила те, що дійсно вчинила заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно за умов та обставин, викладених вище. У скоєному щиро кається, матеріальну шкоду потерпілому відшкодувала повністю.

Представник потерпілого ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутність, а також заначила, що матеріальна шкода потерпілому державі в собі УСЗН Первомайської міської ради Миколаївської області відшкодована у повному обсязі, покарання просить призначити на розсуд суд.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченою ОСОБА_3 своєї вини, а також те, що вона не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченою змісту цих обставин, добровільності та істинності її позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням матеріалів досудового розслідування, а саме даних, що характеризують особу обвинуваченої.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 в обсязі пред`явленого обвинувачення, є доведеною.

Дії ОСОБА_3 за епізодом від 17.01.2020 суд кваліфікує за ч. 1ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Дії ОСОБА_3 за епізодом від 20.07.2020 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Перевіркою даних про особу обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, незаміжня, має на утриманні чотирьох дітей, раніше не судима.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, наявність утримані чотирьох дітей.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченій покарання, суд виходить з положень ст.ст. 50, 65 КК України, а саме: принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових злочинів як самою обвинуваченою, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, його наслідки, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченої, її відношення до скоєного злочину.

Якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням (ч. 1 ст. 75 КК України).

Згідно із приписами ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Враховуючи конкретні обставини справи, а також те, що ОСОБА_3 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч.ч. 1,2 ст. 190 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінального проступку та нетяжкого злочину відповідно, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, наявність утримані чотирьох дітей, відсутність обставин, які обтяжують покарання, думку потерпілої та позицію прокурора, який вважав за можливе виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства та зазначив про необхідність застосування положень ст. 75 КК України, суд приходить до переконання щодо необхідності призначення ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України та у виді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України, та про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, у зв`язку із чим вона може бути звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ч. 1 ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1.2 ч.1 ст. 76 КК України.

Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченої ст.ст. 69, 69-1КК України.

Остаточне покарання ОСОБА_3 слід визначити у відповідності до ч. 1. ст. 70 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для подальшого виправлення ОСОБА_3 та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самою обвинуваченою, так і іншими особами.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався. Оскільки клопотань про обрання обвинуваченій запобіжного заходу в ході судового розгляду кримінального провадження не надходило, суд, керуючись засадами змагальності та диспозитивності кримінального провадження, не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу за власною ініціативою згідно даного вироку суду.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. 369 - 371 , 373 - 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем свого проживання;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем свого проживання про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1 ?