Справа № 146/1817/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2024 р. селище Томашпіль

Томашпільський районний суд Вінницької області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , дізнавача ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Томашпіль скаргу ОСОБА_3 на відмову дізнавача СД ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП України у Вінницькій області в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій

В С Т А Н О В И В :

31 жовтня 2024 року ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Томашпільського районного суду із даною скаргою, в якій просить скасувати постанову начальника СД ВП №2 Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 про відмову в задоволенні клопотання від 04.10.2024 у кримінальному провадженні № 0000201 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2017.

Зазначена скарга обґрунтована наступним.

В провадженні СД ВП №2 Тульчинського ВП ГУНП у Вінницькій області, перебуває кримінальне провадження № 0000201 від 14.07.2017 року.

25 вересня 2024 року ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку направлено дізнавачу сектору дізнання ВП№2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області клопотання про проведення слідчих дій, а саме про допит ОСОБА_7 . Клопотання вручено 01.10.2024.

18 жовтня 2024 року в судовому засіданні ОСОБА_3 стало відомо, що в задоволенні клопотання про допит було відмолено.

Відмовляючи в задоволенні клопотання дізнавач формально послався на особисте спілкування з ОСОБА_7 по телефону, однак з постанови неможливо достовірно встановити факт телефонування дізнавачем ОСОБА_7 так як не зазначено коли та з якого номеру той був здійснений та не проведено відповідний огляд телефону на предмет встановлення такого дзвінка. Розмова жодним чином не зафіксована, що ставить під обґрунтований сумнів вчинення дізнавачем таких дій.

Також постанова не містить даних про те в якому процесуальному статусі дізнавач допитував особу по телефону, як встановив дані такої особи та перевірив їх відповідність, які права та обов`язки були йому роз`яснені чи не роз`яснювались, які питання йому ставив дізнавач.

Не проведення допиту ОСОБА_7 не дає можливості встановити фактичні обставини справи та прийняти по ній законне рішення.

Скаржник, ОСОБА_3 та її представник, адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримали, та просили її задовольнити за обставин викладених в скарзі.

Дізнавач СД ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, вказав, що вказане заявницею клопотання розглянуто та в його задоволенні обґрунтовано відмовлено. ОСОБА_7 ним опитано в телефонному режимі в порядку ч.11 ст. 232 КПК України. Вказав, що ОСОБА_7 жодного процесуального статусу в даному кримінальному провадженні не має.

Заслухавши скаржника, його представника, дізнавача, розглянувши подану скаргу, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, як слідчий суддя приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно клопотання ОСОБА_3 про допит ОСОБА_7 , остання вказує, що кримінальне провадження № 0000201 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2017 відкрито за фактом заволодіння шахрайським шляхом ОСОБА_7 грошовими коштами ОСОБА_3

04 жовтня 2024 року постановою дізнавача СД ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 було відмовлено в задоволенні клопотання. Вказано, що в ході проведення досудового розслідування в рамках кримінального провадження згідно ч.11 ст. 232 КПК України з гр. ОСОБА_7 дізнавачем сектору дізнання було здійснено телефонну розмову. В ході розмови ОСОБА_7 повідомив, що дійсно знає громадянку ОСОБА_3 та у 1991 році він дійсно укладав з нею договір найму житла та він заперечив всі претензії ОСОБА_3 до нього. Крім того в даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 не має процесуального статусу для проведення його допиту.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих(розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Крім того, аналіз положень ст. 303, ст. 307 КПК України вказує на те, що чинним КПК визначено не тільки вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового розслідування, а і способи такого оскарження, а саме: рішення можуть бути оскарженні шляхом їх скасування, дії шляхом зобов`язання їх припинити, бездіяльність шляхом зобов`язання вчинити певну дію.

Згідно ч.11 ст. 232 КПК України, слідчий, прокурор з метою забезпечення оперативності кримінального провадження має право провести у режимі відео- або телефонної конференції опитування особи, яка через знаходження у віддаленому від місця проведення досудового розслідування місці, хворобу, зайнятість або з інших причин не може без зайвих труднощів вчасно прибути до слідчого, прокурора.

За результатами опитування, проведеного у режимі відео- або телефонної конференції, слідчий, прокурор складає рапорт, у якому зазначає дату та час опитування, дані про особу опитуваного, ідентифікаційні ознаки засобу зв`язку, що використовувався опитуваним, а також обставини, які були ним повідомлені. За необхідності опитування фіксується за допомогою технічних засобів аудіо- чи відеозапису.

Слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів з метою встановлення особи опитуваного у режимі відео- або телефонної конференції та зазначити в рапорті, яким чином була підтверджена особа опитуваного.

У разі необхідності отримання показань від опитаних осіб слідчий, прокурор проводить їх допит.

З закріпленої в ст. 26 КПК України диспозитивності як загальної засади кримінального провадження слідує, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п. 18 ч.1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

За такого, слідчий суддя, розглядаючи подану в порядку п. 7 ч.1 ст. 303 КПК України скаргу на рішення (постанову) слідчого про відмову в проведенні слідчих дій має право відповідно до визначених ст. 307 КПК України повноважень лише скасувати оскаржене рішення слідчого або залишити скаргу без задоволення в залежності від того, чи допущене при винесенні такого рішення слідчого порушення прав, свобод та інтересів особи в кримінальному провадженні, чи ні.

Така позиція також підтверджується аналізом положень ч.5 ст. 40 КПК України , за якою слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу , є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. При цьому, у відповідності до ст. 36 , 39 КПК України вказівки слідчому щодо проведення слідчих дій мають право надавати прокурор чи керівник органу досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя, перевіряючи в порядку п. 7 ч.1 ст. 303 КПК України рішення слідчого про відмову в проведенні слідчих дій, може тільки оцінювати законність та обґрунтованість такого рішення та чи не допущенні при винесенні такого рішення порушення прав, свобод та інтересів особи в кримінальному провадженні.

В тексті постанови слідчого про відмову в задоволенні клопотання від 04 жовтня 2024 року вказано, що ОСОБА_7 в телефонній розмові з дізнавачем заперечив всі претензії ОСОБА_3 , тоді як ОСОБА_3 в своєму клопотанні вказує, що кримінальне провадження відкрито за фактом заволодіння шахрайським шляхом ОСОБА_7 грошовими коштами ОСОБА_3 , дізнавачем при винесенні постанови про відмову в допиті ОСОБА_7 не усунуто зазначене протиріччя. Також в оскаржуваній постанові дізнавач посилається на відсутність у ОСОБА_7 процесуального статусу для проведення його допиту. Разом з тим не вживає жодних заходів для наділення ОСОБА_7 таким статусом. Окрім того з постанови дізнавача не вбачається, чи був ОСОБА_7 опитаний саме з обставин, викладених у клопотанні ОСОБА_3 . Таким чином слідчий суддя приходить до висновку, що дізнавачем не наведено достатніх мотивів відмови в задоволенні клопотання, відтак, постанова в проведенні в кримінальному провадженні слідчих дій є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

У зв`язку з цим скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 160, 162, 163, 164, 166, 220, 303, 306, 307, 309, 376, 562 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на відмову дізнавача СД ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП України у Вінницькій області в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій задовольнити.

Постанову начальника СД ВП №2 Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 про відмову в задоволенні клопотання від 04.10.2024 у кримінальному провадженні № 0000201 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2017 скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 01 листопада 2024 року о 14 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя: ОСОБА_1