Справа № 524/8648/24
Провадження № 1-кс/524/2479/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року слідчий суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання сташого слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, зареєстрованому 09.08.2024 в ЄРДР за №0001783 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Старший слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, зареєстрованому 09.08.2024 в ЄРДР за №0001783 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме: мобільний телефон «Redmi 9A» чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-картками оператора «Водафон» НОМЕР_3 , оператора «Київстар» НОМЕР_4 , який перебував у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживають за адресою: АДРЕСА_1 (мобільний телефон НОМЕР_5 ), які вилучені при огляді місця події 09.08.2024 біля будинку АДРЕСА_2 .

Старший слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 у судове засідання не прибула, подала разом із клопотанням заяву про розгляд клопотання за її відсутності та просилайого задовольнити.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , якій згідно клопотання старшого слідчого належить мобільний телефон, у судове засідання не з`явились.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, відсутність у матеріалах клопотання відомостей про закінчення досудового розслідування, встановила наступне.

Ч.ч.1-4 ст.170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідні заходи з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому ч.2 статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу. Арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у п.п. 1-4 ч.1 ст.96-2 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень ст.170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої ст.170 цього Кодексу.

На обґрунтування клопотання слідчий посилався на необхідність накладення арешту, оскільки вилучене майно є речовим доказом та такий захід забезпечить схоронність майна, у тому числі від пошкодження, приховування або знищення. Крім того вказував на необхідність проведення ряду експертних досліджень та необхідних слідчих дій.

Згідно ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчий суддя звертає увагу, що саме по собі обґрунтування клопотання носить формальний характер, старшим слідчим у клопотанні не вказано, для встановлення яких саме обставин кримінального провадження має значення майно, зазначене у клопотанні у контексті предмету доказування у кримінальному провадженні, чи майно є пов`язаним зі злочином, не вказано підстави і мету відповідно до положень ст.170 цього Кодексу, документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

З витягу з ЄРДР у вказаному кримінальному провадженні слідує, що 09.08.2024 до ЄРДР були внесені відомості щодо збуту наркотичних засобів неповнолітніми особами. Аналогічне вбачається із рапорта інспектора БПП Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області.

У протоколі огляду місця події від 09.08.2024 зафіксовано, що мобільний телефон, зазначений у клопотанні, виданий ОСОБА_5 добровільно.

Крім того слідчий у клопотанні не вказує про те, як мобільний телефон являється пов`язаним з подією кримінального правопорушення. Старшим слідчим не долучено документів, які підтверджують належність зазначеного телефону щодо якого подано клопотання про арешт або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном саме ОСОБА_6 або ОСОБА_5 .

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що старшим слідчим не доведено потреби досудового розслідування, які виправдовували б таке вручання у права особи, не встановлено перешкоди для продовження досудового розслідування. Мета досудового розслідування може бути досягнута без накладення арешту на вказаний у клопотанні мобільний телефон, як наслідок у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 167, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити сташому слідчому СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, зареєстрованому 09.08.2024 в ЄРДР за №0001783 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1