Провадження № 1-в/761/431/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві, клопотання начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_3 , відносно засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Логофтень Фелештського району, Республіки Молдова, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 05 лютого 2024 року Дніпровським районним судом м. Києва за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць,

щодо приведення вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 05 лютого 2024 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

04 вересня 2024 року начальник ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням відносно засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 05 лютого 2024 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року.

Клопотання обґрунтоване тим, що вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 05 лютого 2024 року ОСОБА_4 було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, де останній своїми протиправними діями 17 червня 2023 року завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму 1785 гривень 00 копійок.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі в тексті Ухвали - Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі вищевикладеного, начальник ДУ «Київський слідчий ізолятор» просить привести вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 05 лютого 2024 року у відповідність до Закону №3886-ІХ.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заперечувала щодо задоволення клопотання, зазначивши, що ДУ «Київський слідчий ізолятор» для засудженого ОСОБА_4 не є установою відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників судового провадження, суд приходить до наступного.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Статтею 18 КВК України визначено, що місцем відбування покарання у вигляді позбавлення волі є виправна колонія. У свою чергу, відповідно до ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» слідчі ізолятори є установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою.

У силу ч. 2 ст. 11, ч. 3 ст. 18 КВК України слідчі ізолятори віднесені до установ виконання покарань лише стосовно тих засуджених, які залишені для роботи з господарського обслуговування.

Як встановлено в судовому засіданні ДУ «Київський слідчий ізолятор» не є для ОСОБА_4 установою відбування покарання, що свідчить про те, що Шевченківський районний суд м. Києва не є місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, та, як наслідок, не наділений процесуальними повноваженнями розглядати питання про приведення вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 05 лютого 2024 року у відповідність до вимог Закону №3886-ІХ.

Враховуючи вище викладене, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ДУ «Київський слідчий ізолятор» не є для ОСОБА_4 установою відбування покарання, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_3 про приведення вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 05 лютого 2024 року у відповідність до вимог Закону №3886-ІХ.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо приведення вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 05 лютого 2024 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року - залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя Шевченківського

районного суду м. Києва ОСОБА_1