Справа № 468/2780/23
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

10.10.2024 року Баштанський районний суд в Миколаївській області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні кримінального провадження №0000514 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Баштанського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження №0000514 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.

До обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою від 13.08.2024 року обвинуваченому ОСОБА_5 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з огляду на те, що не зменшились і не відпали ризики, які передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, а також вчинення інших кримінальних правопорушень.

Обвинувачений та захисники у судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання прокурора, посилаючись на його необґрунтованість.

В свою чергу захисник ОСОБА_4 звернувся з клопотанням про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час доби, а саме із забороною залишати місце проживання в період часу з 20:00 год. по 07:00 год., яке обґрунтували тим, що обвинувачений всіляко сприяв досудовому розслідуванню кримінального провадження, вживає заходів щодо пошуку шляхів примирення з потерпілими та повного відшкодування завданої шкоди. Також вказав, що існування заявлених стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме переховування від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих, не доведено належними та допустими доказами, ризик переховування від суду не може ґрунтувались лише на суворості можливого вироку, обвинувачений жодного разу не порушував процесуальних обов`язків, потерпілі та свідок вже допитані. Крім того, захисники посилаються на те, що обвинувачений проживає з батьками, раніше не судимий, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, веде активну громадську діяльність у житті міста Кременчуга, має міцні соціальні зв`язки, авторитет та позитивну репутацію серед одномісцян. Також має на утриманні трьох дітей та приймає участь і підтримці та матеріальному утриманні своєї матері похилого віку, яка є інвалідом 3-ї групи, а також просив врахувати стан здоров`я останнього. Окремо захисник вказав на те, що обвинувачений вжив заходів щодо відшкодування шкоди спричиненої потерпілим та примирився у питанні відшкодування збитків, при цьому останні не заперечують щодо зміни запобіжного заходу.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання захисників щодо зміни запобіжного заходу, оскільки ризики, які були враховані судом при зміні ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілобовий домашній арешт, не змінилися.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання прокурора, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно з вимогами ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Відповідно до ч.6 цієї ж статті, строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Підставами для продовження строку запобіжного заходу є те, що ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження запобіжного заходу та наявні обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії запобіжного заходу.

Суд вважає, що ризики, які були підставами для застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, на час розгляду кримінального провадження не відпали, а тому є достатньо підстав вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти даним ризикам.

Дані про особу обвинуваченого та характер та тяжкість правопорушення, за яким йому пред`явлено обвинувачення, - на думку суду не дозволяють застосувати стосовно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений час доби.

Тим більше, що домашній арешт застосований стосовно нього замість тримання під вартою та має бути рівноцінним за умовами до запобіжного заходу, який до нього було застосовано на стадії слідства та на початку судового розгляду провадження.

Крім того, слід зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 201 КПК щодо розгляду слідчим суддею клопотання про зміну запобіжного заходу згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя повинен встановити наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 5 ст. 201 КПК України, слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Тобто, з вказаних норм випливає, що підставами для зміни запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу. Такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу.

В свою чергу клопотання захисника про зміну запобіжного заходу не містить таких (нових) обставин, всі обставини, на які він посилається, вже були предметом дослідження аналогічних клопотань при розгляді питань про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Керуючись статтями 177, 178, 314, 315, 331, 371, 372, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Онуфріївка Кіровоградської області, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, а саме до 10 грудня 2024 року включно за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- заборонити залишати своє фактичне місце мешкання, цілодобово, без дозволу суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає (м. Кременчук) без дозволу суду;

- за першим викликом чи вимогою з`являтися до суду.

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну умов запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт із забороною покидати житло в нічний час доби - відмовити.

Ухвала суду не може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду відповідно до ч.5 ст.331 та ч.5 ст.394 КПК України та підлягає негайному виконанню.

Суддя