Провадження № 1-кс/524/3350/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року

Слідчий суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, зареєстрованому 18 листопада 2024 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002510 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України,

УСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із зазначеним клопотанням, погодженим з прокурором Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у якому просить накласти арешт на автомобіль «ВАЗ 21013», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із причепом «КРЕОН 1Б-2200», реєстраційний номер НОМЕР_2 ; визначити місце зберігання цього автомобіля з причепом на території ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: вулиця Центральна, 189, м. Глобине.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18 листопада 2024 року близько 08 год 35 хв на АДРЕСА_1 сталася ДТП, під час якої водій автомобіля «Nissan Primera» реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись на вул. Київській у напрямку від м. Кременчук до м. Київ, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21013» реєстраційний номер НОМЕР_1 із причепом «КРЕОН 1Б-2200» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого від зіткнення причеп «КРЕОН 1Б-2200» реєстраційний номер НОМЕР_2 по інерції здійснив виїзд за межі проїзної частини на праве узбіччя по напрямку руху, де в цей час перебував у пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді розриву зв`язок правого колінного суглобу.

18 листопада 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України (кримінальне провадження № 0002510).

18 листопада 2024 року під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди вилучено автомобіль «ВАЗ 21013», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із причепом «КРЕОН 1Б-2200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який поміщено на територію ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: вулиця Центральна, 189, м. Глобине.

Постановою від 18 листопада 2024 року слідчий СВ КРУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 зазначений автомобіль визнав речовим доказом.

Слідчий, посилаючись на те, що тимчасово вилучене майно є речовим доказом, який може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні, тому з метою збереження речових доказів та забезпечення проведення експертизи технічного стану транспортного засобу, а також інших слідчих дій і експертних досліджень, просить накласти на зазначене вище майно арешт.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, у якій просив проводити розгляд клопотання без його участі.

Власник майна у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином; звернувся до суду з заявою, у якій просив проводити розгляд клопотання без його участі, проти накладення арешту на майно не заперечував, але просив передати вказаний автомобіль із причепом на його відповідальне зберігання.

За правилами частини першої статті 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За правилами пункту 1 частини другої, третьої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У клопотанні про арешт майна слідчий зазначив підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна та визначив майно, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог статті 171 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучені документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання врахував правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна.

При цьому, накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Ураховуючи, що вилучений під час огляду об`єкт, який постановою слідчого від 18 листопада 2024 року визнаний речовим доказом, підпадає під ознаки, визначені у наведеній нормі, оскільки може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя вбачає наявність підстав для задоволення клопотання слідчого про арешт майна.

Суд ураховує, що до проведення відповідних експертних досліджень та необхідних слідчих дій слід забезпечити зберігання вилученого автомобіля з причепом у незмінному стані з моменту його вилучення, зі збереженням слідів ДТП, що може бути також забезпечено шляхом залишення цього майна на відповідальному зберіганні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись статтями 170, 171, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль «ВАЗ 21013», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із причепом «КРЕОН 1Б-2200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2

Залишити на відповідальному зберіганні ОСОБА_6 автомобіль «ВАЗ 21013», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із причепом «КРЕОН 1Б-2200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , із позбавленням права відчуження, розпорядження, використання та проведення будь-яких ремонтних робіт до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку, повідомивши його про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1