Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/510/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2024 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький матеріали кримінального провадження №0001869, за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.09.2024, стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кіровоград, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, має вади зору, проживаючого по АДРЕСА_1 , до кримінальної відповідальності притягується вперше,

підозрюваного за ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України

застосовано запобіжний захід у виді тримання його під вартою строком на п`ятдесят три дні. Визначено заставу в розмірі шістдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в якості застави, що в грошовому еквіваленті становить сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят гривень нуль копійок.

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.09.2024 підозрюваному ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання його під вартою строком на п`ятдесят три дні. Визначено заставу в розмірі шістдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в якості застави, що в грошовому еквіваленті становить сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят гривень нуль копійокгрн.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що внесене на розгляд слідчого судді клопотання, відповідає вимогам ст. 184 КПК України та практиці застосування рішень Європейського суду, оскільки витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, результати зафіксовані у протоколах: проведення негласних слідчих (розшукових) дій, обшуку, допиту свідків, впізнання, висновки експертів, у сукупності містять достатньо даних про наявність обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_7 за ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд врахував, що джерело походження наркотичних засобів та коло можливих співвиконавців невідомі. Ускладнюється з`ясування джерел походження наркотичних засобів та можливих співвиконавців. Дії підозрюваного визначаються як заздалегідь сплановані, обдумані, ретельно законспіровані. Фасування наркотичної речовини по пакетам свідчать про ознаку системності та намір збуту. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненні злочину, - від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, є підставою для початку можливого переховування від слідства та суду. Перелічені обставини істотно підвищують ступінь та характер суспільної небезпеки діяння.

Застосування менш суворого запобіжного заходу, такого як домашній арешт не стане для підозрюваного стримуючим фактором, оскільки залишиться доступ до Інтернет мережі, де відбувається обмін інформацією між наркозалежними особами, тобто існує можливість в інший спосіб продовжувати злочинну діяльність. Можливе зловживання психотропними та наркотичними засобами стане приводом для неявок та оголошення підозрюваного у розшук.

Результати проведеного обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 вказують, що останній зберігає наркотичні засоби за місцем свого проживання. Таким чином, запобіжний захід у виді домашнього арешту не зможе запобігати ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а навпаки сприятиме продовженню або вчиненню нових злочинів, пов`язаних із зберіганням та збутом наркотичних та психотропних речовин.

Згідно з п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, у разі застосування ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, підозрюваний буде мати можливість допустити вчинення нових тотожних кримінальних правопорушень.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді, ухвалити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою : АДРЕСА_1 , абл змінити ухвалу слідчого судді визначивши заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Зазначає, що жодного доказу на підставі якого суд зробив свої висновки про необхідність утримувати підозрюваного ОСОБА_7 під вартою не наведено, як і необґрунтовано мету та підстави застосування тримання під вартою, а також неможливість застосування більш мякого запобіжного заходу.

Клопотання прокурора містить посилання тільки на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення.

Слідчим суддею не було взято до уваги вік та здоровя підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного місці його постійного проживання, відсутність судимостей та майновий стан підозрюваного.

Твердження слідчого судді про те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, а також виїхати за межі країни носить формальний характер, клопотання нічим не підтверджено. Ризик незаконно впливати на потерпілого, свідка не підтверджений доказами.

ОСОБА_7 раніше не судимий, працює неофіційно, має постійний заробіток.

Сторона захисту вважає, що розір визначеної застави не відповідає критеріям необхідності та пропорційності. Клопотання сторони обвинувачення не містить ані відомостей про наявність у підозрюваного рухомого чи нерухомого майна на праві власності, ані відомостей про рівень його заробітної плати, ані довідок про наявність інших джерел доходу, грошових коштів на депозитних рахунках у банківських установах, боргових зобов`язань, наявності на його утриманні дітей або непрацездатних осіб.

Заслухавши доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечив стосовно апеляційної скарги строни захисту та просив ухвалу суду залишити без зміни, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з таких підстав.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані в повному обсязі.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого.

Колегія суддів зауважує, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Вина підозрюваного ОСОБА_7 у інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, результати зафіксовані у протоколах: проведення негласних слідчих (розшукових) дій, обшуку, допиту свідків, впізнання, висновки експертів.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з положень ст.183 КПК України, відповідно до якої тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідно до матеріалів кримінального провадження та норм КПК України, які згідно до п. 5 ст. 9 КПК України, застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, є достатні об`єктивні дані, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 .

Слідчим суддею вірно враховано наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та можливість підозрюваним допустити вчинення нових тотожних кримінальних правопорушень.

Вчинений злочин тяжким, закінченим, умисним, корисливим, об`єктом посягання якого є громадська безпека та суспільні інтереси - проти здоров`я населення та порушення обігу наркотичних речовин.

Відповідно до п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Установленою практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Слід зазначити, що Кримінальний процесуальний кодекс України покладає на сторону обвинувачення, при зверненні до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу, обов`язок довести не лише існування заявлених ризиків, а і наявність обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого та додані до нього матеріли, колегія суддів вважає, що їх сукупність є достатньою вважати про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК України та існування заявлених ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд слідчий суддя в повній мірі врахував обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винним, характер та обставини протиправних дій, врахував особу підозрюваного, особисті та соціальні обставини життя, а також його зв`язки із суспільством, зважаючи на обґрунтовані наявні ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, тому слідчий суддя вірно прийшов до виснову щодо доведенністю обставини, які виправдовують застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки саме такий запобіжний захід на початковій стадії досудового розслідування в повній мірі відповідатиме меті його застосування, а саме забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Доводи, якими прокурор обґрунтовує наявність підстав для застування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказують на обґрунтованість щодо застосування обраного запобіжного заходу на даній стадії досудового розгляду. Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що на даний момент виключно такий запобіжний захід, як тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками та відповідає особі підозрюваної.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя правильно врахував обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованих злочинів, та у відповідності до ч.4 ст.183 КПК України правильно визначив підозрюваному як альтернативний запобіжний захід заставу у розмірі 181680 грн.

Щодо вимоги захисника про зменшення розміру застави необхідно зауважити, що стороною захисту не було надано доказів неможливості сплати саме такої суми застави.

Враховуючи обставини вчинення злочину та тяжкості кримінального правопорушення, колегія суддів вважає, що саме такий розмір застави забезпечить виконання покладених на обвинуваченого обов`язків.

На думку апеляційного суду, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та висунутої підозри у вчиненні тяжкого злочину, визначений слідчим суддею розмір застави є достатнім і прийнятним та буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Доводи захисника про необґрунтованість оскаржуваної ухвали є безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань про застосування запобіжних заходів.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, ч.2 ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.09.2024, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на п`ятдесят три дні з визначенням застави без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи )

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2