УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва, клопотання прокурора третього відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001009 від 21.06.2023 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України, та за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора третього відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001009 від 21.06.2023 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України, та за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, в якому прокурор просить накласти арешт на майно, вилучене 09.07.2024 у ході проведення невідкладного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- грошові кошти в іноземній валюті, а саме: 6430 (шість тисяч чотириста тридцять) доларів США номіналом 100, 50, 20, 10 доларів США;

- грошові кошти в іноземній валюті, а саме: 1600 (одна тисяча шістсот) ЄВРО номіналом 100, 50 ЄВРО;

- контракт № 51 про проходження державної служби від 14 вересня 2023 року, укладений між Державною митною службою України та ОСОБА_6 , на 9 арк.;

-завірена копія наказу № 690-о від 14.09.2023 про звільнення ОСОБА_6 , на 1 арк.;

-завірена копія наказу № 694-о від 14.09.2023 про призначення ОСОБА_6 , на 2 арк.;

- завірена копія наказу № 455-о від 23.06.2023 про присвоєння спеціального звання, на 1 арк.

Дане клопотання обґрунтовується тим, що Головним слідчим управлінням СБ України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001009 від 21.06.2023 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України, та за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

В рамках даного провадження 09.07.2024 на підставі повідомлення 4 управління ГУ «Д» ДЗНД СБ України № 14/4/1-10481 від 09.07.2024 про необхідність проведення невідкладних слідчих дій, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено зазначене вище майно.

У свою чергу, відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.07.2024 надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказана ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.07.2024 отримана органом досудового розслідування 18.07.2024, а тому, існує необхідність у поновленні процесуального строку для подачі клопотання про арешт тимчасово вилученого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, 09.07.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України.

Так, вищевказані предмети та документи постановою слідчого від 09.07.2024 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001009 від 21.06.2023 року.

Відтак, з метою забезпечення схоронності вказаних вище речових доказів, враховуючи, що з матеріалів досудового розслідування кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищевказане майно, яке 09.07.2024 вилучене під час проведення обшуку, відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки були знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі сліди його вчинення, а також мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, існує потреба в арешті вказаного тимчасово вилученого майна.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити із зазначених у ньому підстав. Також додав, що вилучене у ході проведення обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та має статус речових доказів у даному кримінальному провадженні. Відтак, накладення арешту необхідне з метою забезпечення збереження речових доказів, а також з метою забезпечення можливості конфіскації майна як виду покарання, оскільки інкриміновані ОСОБА_6 злочини, відповідно до закону України про кримінальну відповідальність, передбачають можливість застосування щодо останнього, у разі визнання його винуватим, покарання у виді конфіскації майна

Захисник ОСОБА_4 щодо задоволення клопотання прокурора про арешт майна заперечував, вказуючи, що саме клопотання не містить вказівки на необхідність арешту з метою конфіскації майна. При цьому, стороною обвинувачення не долучено документів, якими б підтверджувалися і доводи слідства про те, що вилучене майно є речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Також адвокат зверну увагу, що вилучені грошові кошти у частці 50% відсотків відповідно до положень Сімейного кодексу України належать дружині підзахисного ОСОБА_6 , а відтак, половина вказаних коштів повинна бути повернута законному володільцю.

Вислухавши думку учасників провадження, ретельно дослідивши клопотання прокурора про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження №0001009 від 21.06.2023, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню виходячи з такого.

Так, у ході судового розгляду клопотання прокурора ОСОБА_5 про арешт майна встановлено, що Головним слідчим управлінням СБ України, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001009 від 21.06.2023 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України, та за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

В рамках даного провадження 09.07.2024 з метою рятування майна проведено невідкладний обшук квартири АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , у ході якого виявлено та вилучено:

- грошові кошти в іноземній валюті, а саме: 6430 (шість тисяч чотириста тридцять) доларів США номіналом 100, 50, 20, 10 доларів США;

- грошові кошти в іноземній валюті, а саме: 1600 (одна тисяча шістсот) ЄВРО номіналом 100, 50 ЄВРО;

- контракт № 51 про проходження державної служби від 14 вересня 2023 року, укладений між Державною митною службою України та ОСОБА_6 , на 9 арк.;

-завірена копія наказу № 690-о від 14.09.2023 про звільнення ОСОБА_6 , на 1 арк.;

-завірена копія наказу № 694-о від 14.09.2023 про призначення ОСОБА_6 , на 2 арк.;

- завірена копія наказу № 455-о від 23.06.2023 про присвоєння спеціального звання, на 1 арк.

Постановою старшого слідчого в ОВС 2 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_10 від 09.07.2024 вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001009 від 21.06.2023 року.

09.07.2024 ОСОБА_6 затримано відповідно до ст. 208, 615 КПК України, та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України.

У свою чергу, 16.07.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, із мотивувальної частини ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.07.2024 вбачається, що слідчим суддею надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, дозволу на вилучення виявленого у ході обшуку майна слідчим суддею, враховуючи положення ст. 168 КПК України, не було надано.

Так, згідно з ч. 1 ст. 234 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, проводиться обшук.

Разом з тим, відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Положення ч. 2 ст. 168 КПК України передбачають, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Враховуючи, що проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , здійснено до постановлення ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення такого обшуку, вилучене у ході його проведення майно має статус тимчасово вилученого.

Так, згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

У відповідності до ч. 3 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Однак, клопотання про арешт майна прокурором подане до суду лише 19.07.2024 із проханням визнати причини пропуску процесуального строку поважними та поновити процесуальний строк на подачу такого клопотання, враховуючи ту обставину, що копія ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.07.2024 про надання дозволу на проведення обшуку отримана уповноваженим слідчим у кримінальному провадженні №0001009 від 21.06.2023 лише 18.07.2024 року.

Так, згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Враховуючи, що ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.07.2024, якою надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , отримана уповноваженим слідчим у даному кримінальному провадженні лише 18.07.2024, слідчий суддя приходить до висновку, що причина пропуску строку звернення із клопотанням про арешт майна є поважною, а тому, пропущений строк підлягає поновленню.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, ч. 3 ст. 170 КПК України закріплено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У свою чергу, приписами ч. 5 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Так, відповідно до санкцій інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України, останньому, у разі визнання його судом винуватим, загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, ч. 11 ст. 170 КПК України встановлює, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так, враховуючи зміст та обсяг пред`явленої ОСОБА_6 підозри, а також як встановлено із матеріалів клопотання, слідчий суддя вважає, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні №0001009 від 21.06.2023, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також підлягає конфіскації, тому накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.

З огляду на наведене, з метою збереження речового доказу в стані, придатному для використання у кримінальному провадженні №0001009 від 21.06.2023, та забезпечення схоронності майна для подальшої конфіскації як виду покарання, з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати вказане майно, необхідно накласти арешт на вказане у клопотанні прокурора майно, у вигляді заборони використання, розпорядження та відчуження вказаного майна.

Разом з тим, щодо твердження захисника ОСОБА_4 щодо відсутності у клопотанні прокурора про арешт майна посилання на конфіскацію вилученого майна як мету арешту, слідчий суддя звертає увагу, що у відповідності до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Стаття 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

При цьому, положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи приписи ст. 22, ст. 26 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначення прокурором безпосередньо у судовому засіданні додаткової мети накладення арешту на тимчасово вилучене у ході проведення 09.07.2024 обшуку майно та її належне обґрунтування не виходить за межі наданих йому КПК України повноважень, а тому, доводи захисника в цій частині є необґрунтованими.

У свою чергу, доводи адвоката ОСОБА_4 про належність дружині ОСОБА_6 п`ятдесяти відсотків вилучених грошових коштів не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду. Так, стороною захисту не було надано слідчому судді документального підтвердження належності останній вилучених грошових коштів та в цілому законність їх походження. Відтак, такі твердження захисника не заслуговують на увагу.

При цьому, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Керуючись вимогами ст.ст. 98, 117, 131, 132, 167, 168, 170-173, 234-236, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Поновити прокурору строк для подачі клопотання про арешт майна.

Клопотання прокурора - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 09 липня 2024 року у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:

- грошові кошти в іноземній валюті, а саме: 6430 (шість тисяч чотириста тридцять) доларів США номіналом 100, 50, 20, 10 доларів США;

- грошові кошти в іноземній валюті, а саме: 1600 (одна тисяча шістсот) ЄВРО номіналом 100, 50 ЄВРО;

- контракт № 51 про проходження державної служби від 14 вересня 2023 року, укладений між Державною митною службою України та ОСОБА_6 , на 9 арк.;

- завірена копія наказу № 690-о від 14.09.2023 про звільнення

ОСОБА_6 , на 1 арк.;

- завірена копія наказу № 694-о від 14.09.2023 про призначення

ОСОБА_6 , на 2 арк.;

- завірена копія наказу № 455-о від 23.06.2023 про присвоєння спеціального звання, на 1 арк. із забороною користуватися, розпоряджатися та відчужувати вказане майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали оголосити 30 липня 2024 року о 13 год. 20 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1