Рівненський апеляційний суд
____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

02 серпня 2024 року м. Рівне

Справа № 555/1597/24

Провадження № 11-сс/4815/238/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Березнівського районного суду Рівненської області від 20 липня 2024 року про часткове задоволення клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000250 від 18.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, ?

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Березнівського районного суду Рівненської області від 20 липня 2024 року задоволено частково клопотання слідчого СВ ВП №4 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло з 00.00 год. до 06.00 год. строком до 20 серпня 2024 року з покладенням на підозрюваного наступних обов`язків:

- прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді;

- не відлучатися з Рівненського району Рівненської області, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді;

- утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_10 , свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дозволяють право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

В поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що слідчим суддею не враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, підвищену суспільну небезпеку, характер вчинення злочину, який полягає в зухвалому нехтуванні будь-яких законних вимог працівників правоохоронних органів.

Вказує, що на даний час є підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки після вчинення інкримінованого злочину ОСОБА_6 покинув місце події та переховувався від органів досудового розслідування. Також вважає, що існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки хоч в силу вимог ст.89 КК України підозрюваний є не судимий, однак згідно вимоги про наявність судимостей, останній притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17 вересня 2024 року без визначення розміру застави.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримання апеляційної скарги, думку підозрюваного та його захисника, які заперечили проти її задоволення та просили залишити рішення слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів провадження, 18 липня 2024 року старший оперуповноважений управління кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області підполковник поліції ОСОБА_10 спільно із заступником начальника відділу управління кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області майором поліції ОСОБА_11 , під час виконання службових обов`язків, а саме виконання доручення слідчого від 18.07.2024, зареєстрованого під №2148-2024 від 18.07.2024, рухаючись на службовому автомобілі з м.Рівне в напрямку м.Березне Рівненської області, на трасі Н-25, поблизу с. Антонівка Березнівської ТГ Рівненського району Рівненської області, побачили ОСОБА_6 , який стояв неподалік автобусної зупинки, якому повинні були вручити повістку про виклик до слідчого. З цією метою старший оперуповноважений управління кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області підполковник поліції ОСОБА_10 спільно із заступником начальника відділу управління кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області майором поліції ОСОБА_11 , виконуючи свої службові обов`язки, зупинилися поблизу автобусної зупинки, підійшли до ОСОБА_6 та розпочали розмову з останнім з метою вручення йому повістки про виклик.

18 липня 2024 року приблизно о 18 годині 20 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу автобусної зупинки на трасі Н-25, що неподалік с. Антонівка Березнівської ТГ Рівненського району Рівненської області, усвідомлюючи, що до нього підійшли працівники поліції, які виконують службові обов`язки, діючи умисно та протиправно, посягаючи на нормальну діяльність правоохоронних органів та їх авторитет, ігноруючи законні вимоги працівників поліції, наніс один удар правою ногою в область лівого стегна, після чого кулаком правої руки один удар в область грудей ОСОБА_10 в результаті чого останній втратив рівновагу, впав на асфальтне покриття.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

19 липня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч.1ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 5 Європейської Конвенції з прав людини зазначено, що законним та обґрунтованим вважається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У рішенні Європейського суду з прав людини (справа «Мацнеттер проти Австрії») зазначено, що підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення, є наявність ризиків, зокрема вчинення особою подальших правопорушень.

При визначенні ризиків має враховуватися дані про особу підозрюваного, тяжкість покарання, наявність судимостей, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки тощо.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя не в повній мірі дотримався та врахував зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону.

Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання слідчого, зокрема: протокол допиту потерпілого, протоколи допиту свідків, довідка №263 від 18.07.2024 року щодо звернення ОСОБА_10 до медичного закладу, висновок судово-медичної експертизи, відповідно до якого у ОСОБА_10 виявлено ушкодження у вигляді закритого перелому головки лівої променевої кістки із осадженням (тілесне ушкодження, що належить до середнього ступеня тяжкості), синець по зовнішній поверхні в проекції головки лівого кульшового суглобу (належить до категорії легких тілесних ушкоджень), інші письмові докази, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні.

Так, задовольняючи частково клопотання слідчого та обираючи щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби слідчий суддя встановив наявність ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, однак зазначив про недоведення слідчим та прокурором ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КК України. Крім того, слідчим суддею взято до уваги особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, одружений, має малолітню дитину, постійне місце проживання, займається підприємницькою діяльністю, фінансово підтримує Збройні сили України, тому прийшов до висновку про можливість обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Однак, колегія суддів не погоджується з вказаним рішенням суду першої інстанції, оскільки вважає, що слідчим суддею не в повній мірі враховано ступінь тяжкості інкримінованого злочину, підвищену суспільну небезпеку, характер вчинення злочину, який проявився у зухвалому нехтуванні будь-яких законних вимог працівників правоохоронних органів. Вказані обставини оцінені суддею місцевого суду як окремі елементи ризиків, а не у їх сукупності.

При цьому, апеляційний суд враховує те, що хоч в силу вимог ст.89 КК України, ОСОБА_6 є не судимий, однак раніше притягувався до кримінальної відповідальності та був засуджений за ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України, що свідчить про те, що він є особою, схильною до вчинення злочинів, тому в суду є підстави вважати, що він, перебуваючи на волі, може продовжувати злочинну діяльність, спрямовану на вчинення кримінальних правопорушень.

Під час апеляційного розгляду підозрюваний ОСОБА_6 вказав, що обов`язки, встановлені при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, він не порушує, з`являється на всі виклики та дає покази, тому просив не змінювати обраний запобіжний захід на тримання під вартою.

Однак, зважаючи на характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній та спосіб його вчинення, зокрема, вчинення під час дії воєнного стану щодо працівника правоохоронного органу та під час виконання ним свої службових обов`язків, колегія суддів прийшла до висновку, що в цьому кримінальному провадженні наявний реальний суспільний інтерес, який у даному конкретному випадку превалює над принципом поваги до свободи особистості, тому обраний слідчим суддею запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

З огляду на викладене, апеляційний суд не приймає доводи захисника щодо наявності в підозрюваного міцних соціальних зв`язків, наявність роботи, позитивні характеристики, оскільки ці обставини не є достатнім важелем для зменшення встановлених ст.177 КПК України ризиків, крім того, ці обставини існували і на момент вчинення інкримінованого злочину, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці підозрюваного.

Разом з цим, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегія суддів не визначає розмір застави, оскільки п.1 ч.4 ст.183 КПК України передбачено, що суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого наявний у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування та суд, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який забезпечить повне і всебічне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Березнівського районного суду Рівненської області від 20 липня 2024 року про часткове задоволення клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000250 від 18.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ ВП №4 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 задовольнити.

Обрати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Маринин, Березнівського району Рівненської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 17 вересня 2024 року без визначення розміру застави, взявши його під варту із зали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2