ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 682/3133/18

Провадження № 11-кп/4820/382/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11

підозрюваного ОСОБА_12

захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Хмельницькому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника потерпілого ДПАТ «Національна акціонерна компанія Украгролізинг» - адвоката ОСОБА_19 на ухвалу Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 12 квітня 2024 року у кримінальному провадженні №0000670, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 лютого 2014 року, прозакриття кримінального провадження стосовно

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Віньківці Хмельницької області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.366 КК України,

ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Чинадієво Мукачівського району Закарпатської області, громадянина України, який проживав: АДРЕСА_2 , за ч.2 ст.367 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Полонне Хмельницької області, громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_3 , за ч.5 ст.27, ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Хмельницький, громадянина України, яка проживає: АДРЕСА_4 , за ч.2 ст.366 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Борщів Тернопільської області, громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_5 , за ч.3 ст.28, ч.5 ст.191, ч.4 ст.191, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366, ч.1 ст.364, ч.2 ст.205 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки с. Дашківці Віньковецького району Хмельницької області, громадянина України, проживаючої: АДРЕСА_6 , за ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.5 ст.191, ч.4 ст.191, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366, ч.2 ст.205 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Ленківці Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_7 ,за ч.3 ст.28, ч.5 ст.191, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366, ч.2 ст.205 КК України, та

В С Т А Н О В И Л А :

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 12 квітня 2024 року клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_12 задоволено, звільнено ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.366 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, закрито кримінальне провадження в цій частині на підставі ч.1 ст.49 КК України.

Цією ж ухвалою кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_20 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, закрито на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Провадження у справі в частині обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205 КК України, закрито на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Клопотання захисників задоволено та звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності на підставі ч.1 ст.49 КК України:

- ОСОБА_7 за ч.3 ст. 28, ч.5 ст.191, ч.4 ст.191, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366, ч.1 ст.364 КК України;

- ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України;

- ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України;

- ОСОБА_11 за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України;

- ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 366 КК України.

Закрито кримінальне провадження в цій частині на підставі ч. 1 ст. 49 КК України.

Цивільний позов ДПАТ НАК «Украгролізинг» до ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_20 про стягнення збитків та витребування майна з чужого незаконного володіння залишено без розгляду.

Клопотання ОСОБА_21 та ОСОБА_22 задоволено. Скасовано заборону відчуження на будівлю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8 , накладену 03.08.2010 постановою старшого слідчого прокуратури Хмельницької області ОСОБА_23 .

Клопотання ОСОБА_24 задоволено. Скасовано заборону відчуження на нежитлову будівлю загальною площею 2725,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 в (реєстраційний номер 24029680), накладену 30.05.2011 постановою слідчого в особливо важливих справах прокуратури Хмельницької області ОСОБА_23 .

Скасовано заборону відчуження майна, накладену постановами слідчого від 30.05.2011 та 03.08.2010, якими заборонено відчуження майна за адресою АДРЕСА_8 , що належить на праві власності ТОВ «Холдингова компанія «ДМС», ПП «Авто центр «Леон-Поділля», ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ; та за адресою АДРЕСА_9 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_27 , ОСОБА_28 ; та за адресою АДРЕСА_9 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_28 , ТОВ «Тела» (зареєстровану відповідно до Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 17.08.2010 р. як арешт нерухомого майна).

Скасовано арешт майна, накладений постановою слідчого від 30.09.2011, якою накладено арешт на частину акцій ЗАТ «Октант» в кількості 20741 штука на суму 20741 грн., що належать ОСОБА_20 .

Скасовано арешт, накладений на все нерухоме майно ОСОБА_12 на підставі постанови слідчого в особливо важливих справах прокуратури Хмельницької області ОСОБА_23 від 30.05.2011.

Скасовано арешт, накладений на все нерухоме майно ОСОБА_24 на підставі постанови слідчого в особливо важливих справах прокуратури Хмельницької області ОСОБА_23 від 30.05.2011.

Скасовано заходи забезпечення, застосовані у цьому кримінальному провадженні.

Стягнуто з ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 в дохід держави по 5522,18 грн. процесуальних витрат з кожного.

Питання стосовно речових доказів вирішено у порядку статті 100 КПК України.

Відповідно до ухвали суду, 30.12.2015 був складений обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000670 від 14.02.2014 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст.205 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_20 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, та клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_12 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України.

Зазначений обвинувальний акт надійшов на розгляд Хмельницького міськрайонного суду 01.02.2016. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 22.03.2016 було призначене підготовче судове засідання. Ухвалою від 24.05.2017 було повернуто обвинувальний акт та клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності прокурору.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 21.09.2017 було скасовано ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 24.05.2017 і призначено новий розгляд в Хмельницькому міськрайонному суді.

У зв`язку з заявленими відводами (самовідводами), головою Хмельницького міськрайонного суду 18.01.2018 було скеровано подання про направлення цього кримінального провадження до іншого суду. Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 24.01.2018 справу передано на розгляд до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02.02.2018 було призначено підготовче судове засідання. У зв`язку з заявленими відводами (самовідводами) головою Старокостянтинівського районного суду 07.09.2018 було скеровано подання про визначення підсудності кримінального провадження. Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 13.09.2018 справу передано на розгляд до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 24.09.2018 було призначено підготовче засідання. У зв`язку з заявленими відводом (самовідводами) головою Шепетівського міськрайонного суду 12.09.2018 було скеровано подання про визначення підсудності кримінального провадження. Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 23.10.2018 справу передано на розгляд до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області.

Головою Славутського міськрайонного суду 26.10.2018 скеровано подання про визначення підсудності кримінального провадження. Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 31.10.2018 у задоволенні подання відмовлено, а справу повернуто на розгляд до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області.

Ухвалою Славутського міськрайонного суду від 13.11.2018 було призначено підготовче засідання. Ухвалою Славутського міськрайонного суду від 26.02.2019 обвинувальний акт та клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності були повернуті прокурору.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 18.04.2019 ухвалу Славутського міськрайонного суду від 26.02.2019 скасовано і призначено розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Головою Славутського міськрайонного суду повторно 06.05.2019 скеровано подання про визначення підсудності кримінального провадження. Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 08.05.2019 справу передано на розгляд Ізяславському районному суду Хмельницької області.

Ухвалою Ізяславського районного суду від 23.05.2019 було призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ізяславського районного суду від 20.09.2019 на підставі пп. 4 п. 20-2 розд. ХІ КПК України кримінальне провадження направлено до Вищого антикорупційного суду для розгляду по суті.

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 03.10.2019 призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 21.01.2020 вирішено звернутися до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з поданням про направлення кримінального провадження до іншого суду. Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 28.01.2020 вирішено передати кримінальне провадження до Хмельницького міськрайонного суду.

Головою Хмельницького міськрайонного суду 20.02.2020 скеровано подання про визначення підсудності кримінального провадження. Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 25.02.2020 справу передано на розгляд Ярмолинецькому районному суду Хмельницької області.

Ухвалою Ярмолинецького районного суду від 04.03.2020 було призначене підготовче судове засідання. Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 314, ч. 1 ст. 323 КПК України, в умовах дії постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 (про введення карантину в період з 12.03.2020 до 30.06.2023), а також Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (щодо введення воєнного стану) розгляд справи відкладався, незважаючи на вживані судом заходи.

На ознаки можливого зловживання процесуальними правами зі сторони учасників провадження сторона обвинувачення не посилалась, клопотань про застосування (зміну) запобіжних заходів чи інших заходів процесуального примусу не надходило.

Інкриміновані обвинуваченим діяння узагальнено зводяться до того, що ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді директора Хмельницької філії національної акціонерної компанії «Украгролізинг», та ОСОБА_10 , перебуваючи на посаді головного бухгалтера ХФ НАК «Украгролізинг», маючи на меті заволодіти грошовими коштами і майном ХФ НАК «Украгролізинг» та НАК «Украгролізинг» в особі ЗАТ «Сільгосптехніка», утворили організовану злочинну групу, забезпечили її фінансування, організували приховування злочинної діяльності та в складі організованої групи вчинили ряд злочинів, керуючи їх підготовкою та вчиненням. ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді директора ПП «АТМ-Консалтинг» та діючи від імені приватних підприємців ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , вступив в організовану ОСОБА_7 злочинну групу, забезпечив її фінансування, організував приховування злочинної діяльності та в складі організованої групи вчинив ряд злочинів.

Зазначені особи у період з червня 2007 по березень 2009 з метою заволодіння майном державного підприємства і його філії від колишнього заступника директора ХФ НАК «Украгролізинг» ОСОБА_8 , ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_31 , ОСОБА_11 та тим же ОСОБА_8 , зловживаючи своїм службовим становищем, створили фіктивні підприємства, виготовляли фіктивні протоколи загальних зборів акціонерів ЗАТ «Сільгосптехніка», фіктивні доручення щодо розширення компетенції співучасників при виконанні ними своїх службових обов`язків, використовували підлеглих працівників, залежних приватних підприємців та їх документацію і печатки без їх відома; укладали договори, спрямовані на відчуження державного майна і з метою створення видимості їх оплати підписували фіктивні документи бухгалтерського обліку, присвоюючи кошти державного підприємства.

Таким чином ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , діючи в складі злочинної організованої групи, протягом березня 2007 - березня 2009, перебуваючи у статусі службових осіб, незаконно заволоділи шляхом зловживання службовим становищем грошовими коштами ЗАТ «Сільгосптехніка» та майновим комплексом чим заподіяли ХФ НАК «Украгролізинг» шкоду в особливо великих розмірах.

ОСОБА_8 у складі злочинної організованої групи протягом червня 2007 - грудня 2008 років, перебуваючи у статусі службової особи, незаконно заволодів шляхом зловживання службовим становищем грошовими коштами ХФ НАК «Украгролізинг», ЗАТ «Сільгосптехніка» та майновими комплексами, чим заподіяв НАК «Украгролізинг» шкоду в особливо великих розмірах.

ОСОБА_11 обвинувачується в тому, що перебуваючи у статусі зареєстрованого приватного підприємця, надаючи послуги з доставки сільськогосподарської техніки, перебуваючи у дружніх та професійних відносинах з директором ХФ НАК «Украгролізинг» ОСОБА_7 , не був поінформованим про існування злочинної організованої групи в складі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , завданням якої відповідно до розробленого плану було привласнення майна та грошових коштів ХФ НАК «Украгролізинг», погодився на пропозицію ОСОБА_7 щодо привласнення грошових коштів ХФ НАК «Украгролізинг» відповідно до розробленої ОСОБА_7 схеми.

ОСОБА_11 маючи у своєму користуванні автомобіль марки «МАЗ» з причіпом, погодився на пропозицію ОСОБА_7 , що останній з розрахункових рахунків ХФ НАК «Украгролізинг» буде перераховувати грошові кошти на розрахунковий рахунок ОСОБА_11 , який той відкрив в відділенні АТ «Укрінбанк». У свою чергу ОСОБА_11 зобов`язувався кошти передавати ОСОБА_7 . Як гарантію передачі коштів ОСОБА_11 передав особисту печатку приватного підприємця та чекові книжки, видані на його ім`я ОСОБА_7 , які останній зберігав в себе та видавав ОСОБА_11 в разі необхідності зняття коштів ОСОБА_7 . Крім того, ОСОБА_7 домовився з ОСОБА_11 , що з каси ХФ НАК «Укргаролізинг» видали готівкові кошти нібито за надані філією «Агропромтехсервіс» Хмельницького НВП «Тантал» послуги по транспортуванню сільськогосподарської техніки, а ОСОБА_11 від імені філії «Агропромтехсервіс» Хмельницького НВП «Тантал» підписав прибуткові касові ордери та акти приймання виконаних робіт, а також виписав податкові накладні про надання послуг.

Так, у період з 08.11.2007 по 12.12.2008 ОСОБА_11 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , був залучений як пособник, привласнив грошові кошти ХФ НАК «Украгролізинг» на загальну суму 765336,45 гривень, чим заподіяв ХФ НАК «Украгролізинг» шкоду в особливо великих розмірах.

ОСОБА_20 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, що полягало в тому, що обіймаючи посаду генерального директора ЗАТ «Октант», перебуваючи у статусі службової особи, неналежно виконував свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, а саме не контролюючи реальне виконання робіт та не перевіряючи проведення розрахунків, підписав та завірив печатками документи, що свідчили про проведення господарських операцій та розрахунків за них з ХФ НАК «Украгролізинг». Це дало можливість службовим особам ХФ НАК «Украгролізинг» протягом серпня-вересня 2007 заволодіти майном державного підприємства ХФ НАК «Украгролізинг».

ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України, що полягало в тому, що перебуваючи на посаді головного бухгалтера ЗАТ «Октант» м. Хмельницький, відповідно до наказу №49 від 01.10.2001 голови правління ЗАТ «Октант», будучи службовою, матеріально-відповідальною особою, наділеною правом підпису офіційних документів, діючи разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_31 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , в грудні 2007, з корисливих мотивів, за невстановлених обставин та місцях, внесла в офіційні документи завідомо неправдиві відомості, а також склала та видала завідомо неправдиві документи, що спричинило тяжкі наслідки.

У відповідності до клопотання прокурора від 30.12.2015 ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України, що полягало у тому, що у період з березня 2008 по березень 2009 він за попередньою змовою з ОСОБА_7 підписав та засвідчив своєю печаткою бухгалтерські документи по господарським операціям з ХФ НАК «Украгролізинг», в яких містились завідомо неправдиві відомості.

Представником потерпілого ДПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » був поданий цивільний позов у кримінальному провадженні про стягнення збитків та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із висновками суду, представник потерпілого ДПАТ «Національна акціонерна компанія Украгролізинг» - адвокат ОСОБА_19 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу суду першої інстанції та повернути справу до Ярмолинецького районного суду Хмельницької області для продовження розгляду.

На думку апелянта, закриття судом цього кримінального провадження абсолютно знівелювало весь кримінальний процес та його завдання.

Апелянт вважає, що суд неправильно застосував статтю 49 КК України, оскільки суд спочатку має провести судовий розгляд, дослідити зібрані у справі докази, та в разі визнання особи винною звільнити її від кримінальної відповідальності внаслідок закінчення строків давності. Водночас суд має вирішити наявний у справі цивільний позов.

Представник потерпілого та цивільного позивачазауважує, що їх права були порушені, оскільки 10.04.2024 ними заявлялося клопотання про відкладенні судового засідання для надання можливості ознайомитися з усіма клопотаннями обвинувачених щодо звільнення їх від кримінальної відповідальності, однак суд відмовив у задоволенні такого клопотання, пояснивши це тим, що вони мають бути вирішені негайно. Водночас клопотання ОСОБА_32 про звільнення його від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України надійшло до суду ще 30.12.2015, однак не було вирішено до 12.04.2024.

На думку апелянта, обвинувачені та їх захисники свідомо та навмисно вчиняли дії на затягування судового розгляду. При цьому судом до певних обвинувачених застосовувався привід, однак вони все рівно не прибували до суду. Зазначене спростовує висновки суду щодо неухилення обвинувачених від суду, у зв`язку з чим слід вважати, що диференційований строк за частиною 1 статті 49 КК України, зупинявся, що виключає можливість закривати кримінальне провадження на підставі статті 49 КК України.

Позиції учасників судового провадження

Представник потерпілого ДПАТ «Національна акціонерна компанія Украгролізинг» - адвокат ОСОБА_19 у судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги, просила скасувати зазначену ухвалу суду першої інстанції та повернути справу до Ярмолинецького районного суду Хмельницької області для продовження розгляду. На її думку, суд спочатку мав провести судовий розгляд, дослідити зібрані у справі докази, та в разі визнання особи винною звільнити її від кримінальної відповідальності внаслідок закінчення строків давності, при цьому вирішити цивільний позов. Зазначає, що оскаржувана ухвала суду порушує права потерпілих.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , підозрюваний ОСОБА_12 та їх захисники ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 в судовому засіданні заперечили проти поданої апеляційної скарги, просили ухвалу Ярмолинецького районного суду від 12 квітня 2024 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти поданої апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, представника потерпілого ДПАТ «Національна акціонерна компанія Украгролізинг» адвоката ОСОБА_19 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,, підозрюваного ОСОБА_12 та їх захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги у її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Мотиви суду

Згідно зі статтею 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених діючим законодавством. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції під час підготовчого судового засідання розглянув та задовольнив клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_12 , звільнив підозрюваного ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.366 КК України у зв`язку з закінченням строків давності та закрив кримінальне провадження щодо ОСОБА_12 на підставі ч.1 ст.49 КК України.

Цією ж ухвалою суду кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_20 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, закрито на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Крім того, оскарженою ухвалою суду провадження у справі в частині обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205 КК України, закрито на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що представник потерпілого не оскаржує ухвалу суду в цій частині, скарга не містить доводів на спростування наявних підстав для закриття провадження щодо підозрюваного ОСОБА_12 за клопотанням прокурора у зв`язку з закінченням строків давності, щодо обвинуваченого ОСОБА_20 , у зв`язку зі смертю останнього, а також стосовно обвинувачених за ч.2 ст.205 КК України ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

У поданій апеляційній скарзі представник потерпілого зазначаає, що суд передчасно закрив провадження на підставі ч.1 ст.49 КК Українив підготовчому провадженні стосовно обвинувачених, не встановивши їх вини обвинувальним вироком та не вирішивши цивільний позов. Також зазначає, що обвинувачені та їх захисники вчиняли дії на затягування судового розгляду, до певних обвинувачених застосовувався привід, що зупиняє диференційований строк за частиною 1 статті 49 КК України та виключає можливість закриття кримінального провадження на підставі статті 49 КК України.

Відповідно до статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, але вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Колегія суддів вважає неспроможними доводи про можливість закриття провадження та звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності за спливом строків, передбачених ст.49 КК України тільки в разі визнання обвинувачених винними також суд має вирішити наявний у справі цивільний позов.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

На підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 статті 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Так, в підготовчому судовому засіданні 12.04.2024 розглядалося заявлене захисниками обвинувачених клопотання про звільнення обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності на підставі ч.1 ст.49 КК України, яке було задоволено судом, провадження закрито.

Частиною 4 статті 286 КПК України встановлено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Вищенаведені диференційовані строки давності застосовуються за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового кримінального правопорушення, за винятком нетяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою правопорушення.

Судом першої інстанції було встановлено, що учасники провадження визнали, що строки, передбачені ст. 49 КК України сплили по усіх інкримінованих злочинах: по ч.1 ст.364, ч.2 ст.366 КК України строк давності становить 5 років; по ч.4 ст.191 КК України 10 років; по ч.5 ст.191КК України 15 років.

Отже, навіть станом на дату передачі справи на розгляд Ярмолинецького районного суду сплили строки давності не лише щодо ОСОБА_12 (ч. 2 ст. 366 КК) та ОСОБА_20 (ч. 2 ст. 367 КК), а й щодо ОСОБА_7 по ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 364 КК; щодо ОСОБА_10 по ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК; щодо ОСОБА_8 по ч. 2 ст. 366 КК; щодо ОСОБА_11 по ч. 2 ст. 366 КК; щодо ОСОБА_9 по ч. 2 ст. 366 КК України, тоді як станом на квітень 2024 р. сплили строки давності по притягненню ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 по ч. 5 ст. 191 КК України.

З матеріалів справи вбачається, що нових злочинів вказані особи не вчиняли, від слідства та суду не ухилялись, жодна сторона на наявність таких обставин не посилалась.

Таким чином, на час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції минули строки притягнення обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності, передбачені ч.1 ст. 49 КК України.

Обвинувачені надали згоду на закриття кримінального провадження з відповідних підстав, наполягали на закритті кримінального провадження з нереабілітуючих підстав по усіх інкримінованих їм кримінальним правопорушенням, відмовились давати будь-які пояснення по суті, що виходять за межі клопотань про закриття кримінального провадження.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності особи у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2-4 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими ж підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тому суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

За правилами ч.8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження на цій підставі не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У такому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Дотримуючись вищенаведених вимог кримінального процесуального закону, суд, встановивши наявність законних підстав, обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора та сторони захисту, звільнивши ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення їх до кримінальної відповідальності та постановивши ухвалу про закриття кримінального провадження щодо вказаних обвинувачених, з чим погоджується і колегія суддів.

Таким чином, колегія суддів визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги представника потерпілого, що у суду не було законних підстав звільняти ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності без проведення повного судового розгляду, дослідження зібраних у справі доказів, та встановлення вини осіб.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта, що обвинувачені свідомо та навмисно ухилялися від суду, а тому встановлений законом перебіг строку давності зупинявся.

Згідно ч.1 ст.323 КПК України, якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 цього Кодексу.

Стаття 335 КПК України передбачає, що у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Матеріали провадження свідчать, що судовий розгляд щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 був неодноразово відкладений з різних причин, а не лише з причини неявки обвинувачених в судове засідання, як про це стверджує представник потерпілого, дійсно судові засідання неодноразово відкладалися з різних причин, щодо деяких обвинувачених дійсно були винесені ухвали про привід у судове засідання. При цьому, підстав для оголошення обвинувачених у розшук та зупинення розгляду, судом не було встановлено. Надалі обвинувачені самостійно з`являлися у судові засідання, місця проживання не змінювали з метою ухилення від суду, від явки до суду не ухилялися.

Таким чином, суд першої інстанції не вбачав ознак ухилення від суду у процесуальній поведінці обвинувачених під час судового розгляду, внаслідок якої відкладалися судові засідання, будь-які дані про оголошення у розшук обвинувачених під час розгляду провадження у місцевому суді, так і обрання останнім відповідного запобіжного заходу, у матеріалах кримінального провадження відсутні.

За правовим висновком, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05 квітня 2021 року (справа № 328/1109/19), перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. Факт умисного вчинення особою будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства або суду, є обставиною, яка виключає благополучне закінчення строків давності і зупиняє диференційовані строки, визначені в ч.1 ст.49 КК України. У цьому випадку закон передбачає загальний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які ухиляються від слідства чи суду: 15 років з часу вчинення злочину, 5 років - з часу вчинення кримінального проступку.

Відповідно до усталеної судової практики під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК України слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство чи судовий розгляд. При цьому суд має з`ясувати, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду.

Практика Суду зводиться до того, що для застосування положень ч.2 ст. 49 КК України обов`язково мають бути наявні дві обставини: доведений факт ухилення від слідства чи суду та наявність процесуального рішення (у якому цей факт зафіксовано) про зупинення провадження і вжиття відповідних заходів.

Ураховуючи наведене, висновок суду першої інстанції про відсутність в матеріалах кримінального провадження даних на підтвердження факту умисного вчинення обвинуваченими будь-яких дій, спрямованих на ухилення від суду, тоді як застосування до декількох обвинувачених приводу само по собі не свідчить про таке ухилення, оскільки процесуальне рішення про зупинення провадження та оголошення розшуку будь-кого з обвинувачених у справі не приймалось.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Факт вчинення особою нового злочину має бути підтверджений вироком суду, що набрав законної сили.

З матеріалів справи вбачається, що нових злочинів вказані особи не вчиняли, від слідства та суду не ухилялись, жодна сторона під час судового розгляду в суді першої інстанції на наявність таких обставин не посилалась.

Також і представник потерпілого в апеляційній скарзі не наводить обставин, які б свідчили про вчинення обвинуваченими нового злочину, матеріали провадження також не містять такої інформації.

Крім того, під час апеляційного розгляду захисниками надані витяги з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», відповідно до яких станом на час прийняття судом рішення про закриття провадження щодо обвинувачених відсутні відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості.

Також колегія судів звертає увагу, що суд першої інстанції при закритті кримінального провадження обґрунтовано залишив без розгляду цивільний позов, роз`яснивши у мотивувальній частині ухвали, що право цивільного позивача на відшкодування заподіяної злочином шкоди в даному випадку може бути реалізовано в порядку цивільного судочинства.

При цьому, судове рішення місцевого суду в цій частині достатньо мотивовано, з посиланням на роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, відповідно до яких, що узгоджується й з викладеним у постанові Пленуму Верховного Суду України від 02 липня 2004 року №13 "Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих", у разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається, потерпілому роз`яснюється право звернутися з позовними вимогами в порядку цивільного судочинства без сплати державного мита. Також згідно з вимогами ч.7 ст.128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Таким чином колегія суддів зазначає, що невідшкодування обвинуваченими з будь-яких причин під час досудового слідства або судового розгляду заподіяної шкоди, так само як і не визнання ними цивільного позову в кримінальному провадженні, не є перешкодою для звільнення такої особи від відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Отже, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах, установлених ст. 404 КПК України, та у порядку, визначеному ст.405 цього Кодексу, перевіривши усі доводи апеляційної скарги представника потерпілого, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги представника потерпілого ДПАТ «Національна акціонерна компанія Украгролізинг» - адвоката ОСОБА_19 такими, що не знайшли свого підтвердження у процесі апеляційного розгляду та не спростували висновки суду першої інстанції про наявність підстав, передбачених ст.49 КК України для закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі наведеного, колегія суддів уважає ухвалу Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 12 квітня 2024 року про про закриття кримінального провадження №0000670, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 лютого 2014 року стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 та ОСОБА_12 законною та обґрунтованою, підстав для її скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі представника потерпілого ДПАТ «Національна акціонерна компанія Украгролізинг» - адвоката ОСОБА_19 , не вбачає, матеріали провадження не містять даних про порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального чи неправильне застосування кримінального законів, які були б безумовними підставами для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги представника потерпілого.

Керуючись ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ДПАТ «Національна акціонерна компанія Украгролізинг» - адвоката ОСОБА_19 залишити без задоволення.

Ухвалу Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 12 квітня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000670, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 лютого 2014 року стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 та ОСОБА_12 ,залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3