Справа№ 953/3648/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2024 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові у режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000804 від 01.04.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з повною вищою освітою, неодруженої, мати-одиначки, яка має на утриманні малолітню дитину 2016 року народження, непрацюючої, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Сєвєродонецьк, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , до затримання мешкав за адресою: АДРЕСА_4 , засуджений вироком Київського районного суду м. Харкова від 19 травня 2023 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

01 квітня 2023 року близько 16 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік від торгового центру «Нікольський», що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , діючи за попередньою змовою зі ОСОБА_4 , реалізуючи спільний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з корисливою метою, в умовах воєнного стану, оголошеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, який продовжувався неодноразово та діє на теперішній час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов разом зі ОСОБА_4 до неповнолітньої ОСОБА_9 , у якої ОСОБА_5 викрав з правого зовнішнього карману куртки мобільний телефон «iPhone XR», коралового кольору, вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 384 М від 11 квітня 2023 року становить 7433, 33 грн, після чого віддав його ОСОБА_4 .

Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Однак, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не довели спільний злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки співробітники поліції затримали ОСОБА_4 разом із викраденим майном.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

На підставі ст. 325 КПК України за погодженням із учасниками судового провадження судовий розгляд проведено за відсутності потерпілого ОСОБА_10 , який надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому їй обвинуваченні визнала повністю, щиро розкаялась у скоєному, погодилась з кваліфікацією вчиненого нею діяння та підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті.

Показання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є послідовними, логічними та не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 винними себе у пред`явленому обвинуваченні визнали повністю, їх показання відповідають змісту обвинувачення, суд за згодою обвинувачених та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце, спосіб, а також форму вини і спрямованість умислу, мотив кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинувачених, визнає їх доказаними у судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати у повному обсязі докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваних, дослідженням матеріалів експертиз, речових доказів та вивченням даних, які характеризують особи обвинувачених, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів у частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.

Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.

Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що він раніше судимий, розлучений, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, яке полягає у тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого ним кримінального правопорушення, у скоєному щиросердечно розкаявся, критично оцінює свою протиправну поведінку, осуджує її та бажає залагодити провину.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що вона раніше не судима, незаміжня, є матір`ю-одиначкою, має на утриманні малолітню дитину 2016 року народження, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття, яке полягає у тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого нею кримінального правопорушення, у скоєному щиросердечно розкаялася, критично оцінює свою протиправну поведінку, осуджує її та бажає залагодити провину.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд виходить з положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, розмір заподіяної шкоди, наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, репутацію, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, яке йому належить відбувати реально, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, що можливо лише в умовах ізоляції останнього від суспільства.

З наданих до суду письмових матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 засуджений вироком Київського районного суду м. Харкова від 19 травня 2023 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Строк покарання ОСОБА_5 обчислюється з дня ухвалення вироку - 19 травня 2023 року. На підставі ст. 72 КК України ОСОБА_5 у строк відбуття покарання зарахований строк його попереднього ув`язнення з 26 листопада 2021 року по 29 листопада 2021 року з розрахунку день за день.

За змістом ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання призначається за правилами, визначеними частинами 1-3 цієї статті.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення до ухвалення вироку Київського районного суду м. Харкова від 19 травня 2023 року, тому остаточне покарання обвинуваченому необхідно призначити згідно з ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, застосувавши принцип часткового складання призначеного покарання за цим вироком та покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 19 травня 2023 року, зарахувавши у строк остаточно призначеного покарання покарання, частково відбуте обвинуваченим за попереднім вироком.

Під час досудового розслідування стосовно ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, однак після набрання вироком Київського районного суду м. Харкова від 19 травня 2023 року законної сили, ОСОБА_5 на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2023 року був залишений в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» для розгляду даного кримінального провадження.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з дня ухвалення вироку тобто з 09 серпня 2024 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_5 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 01 квітня 2023 року по 18 травня 2023 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Крім того на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_5 зарахувати строк його попереднього ув`язнення у кримінальному провадженні, у якому він був засуджений на підставі вироку Київського районного суду м. Харкова від 19 травня 2023 року з 26 листопада 2021 року по 29 листопада 2021 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченої, яка офіційно не працевлаштована, має на утриманні малолітнього сина, 2016 року народження, її вік та стан здоров`я, репутацію, у зв`язку з чим вважає необхідним і достатнім призначити їй покарання у виді позбавлення волі в межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою вона обвинувачується і яке передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих вину обставин - щире каяття, позицію сторони обвинувачення, яка просила застосувати стосовно обвинуваченої положення ст. 75 КК України і звільнити її від відбування призначеного покарання з випробуванням, а також положення диспозитивності кримінального судочинства, суд вважає за можливе звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

На думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченій сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчиненні ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.

Строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, застосованого до ОСОБА_4 на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 03 квітня 2023 року, закінчився 26 липня 2024 року. Ураховуючи те, що під час судового розгляду кримінального провадження клопотань від прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу на розгляд суду не надходило, підстав, передбачених ст.ст.177, 178 КПК України, для застосування до обвинуваченої запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України.

Питання щодо стягнення процесуальних витрат суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України.

Частиною 4 ст. 174 КПК України передбачено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03 квітня 2023 року накладено арешт на майно, суд скасовує вказаний арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань за даним вироком і за вироком Київського районного суду м. Харкова від 19 травня 2023 року визначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Строк відбування призначеного ОСОБА_5 покарання рахувати з дня ухвалення вироку - 09 серпня 2024 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_5 зарахувати строк його попереднього ув`язнення у вказаному кримінальному провадженні з 01 квітня 2023 року по 18 травня 2023 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_5 зарахувати строк його попереднього ув`язнення у кримінальному провадженні, у якому він був засуджений на підставі вироку Київського районного суду м. Харкова від 19 травня 2023 року, з 26 листопада 2021 року по 29 листопада 2021 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

У строк відбування покарання за цим вироком повністю зарахувати частково відбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 19 травня 2023 року, а саме: з 19 травня 2023 року по 08 серпня 2024 року включно.

Запобіжний захід стосовно засудженого ОСОБА_5 по вказаному кримінальному провадженні закінчився.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03 квітня 2023 року на речові докази.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «iPhone XR», IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 із сім картою з номером мобільного телефону НОМЕР_3 вважати повернутим власнику ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь держави в особі Національний -науковий центр «Інститут судових експертиз ім.Засл.проф. М.С. Бокаріуса» витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи № 384М від 11 квітня 2023 року у розмірі 716 грн 94 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженими - в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1