ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2024 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в порядку спеціального судового провадження кримінальне провадження № 0000098 від 02.07.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсон Херсонської області, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :

24.02.2022 російською федерацією здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, чим самим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і діє на даний час на підставі Указу Президента України від 28.10.2024 №740/2023.

У зв`язку із веденням агресивної війни з боку російської федерації проти України, 01.03.2022 її армією захоплено м. Херсон.

На підтвердження контролю над містом, 03.03.2022, після захоплення міста, окупаційні війська рф захопили приміщення Херсонської ОДА. 25.04.2022, в приміщення Херсонської міської ради за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, 37, увійшли озброєні військовослужбовці рф, які попередили керівництво та працівників Херсонської міської ради, що управління місцевою адміністрацією переходить під керівництво російської федерації.

В той же час окупаційною владою на тимчасово окупованій території Херсонської області створено систему незаконних органів державної влади, в тому числі правоохоронних.

Зокрема, у тимчасово окупованому м. Херсон окупаційною адміністрацією на базі державної установи «Північна виправна колонія (№90)» (, м. Херсон, вул. Некрасова, 234) створено незаконний орган з питань виконання покарань «Управление службы исполнения наказаний по Херсонской области» (далі «УСИН по Херсонской области»), зареєстрований як юридична особа рф, який розпочав функціонувати з 01.06.2022 та об`єднав у собі всі установи виконання покарань, які знаходилися на тимчасово окупованій території.

Починаючи з 27.07.2022 на службу в незаконний правоохоронний орган «УСИН по Херсонской области» набрано штат працівників. Зокрема, у липні 2022 року, але не раніше 27 липня 2022 року, прийнято на службу громадянку України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обійняла посаду оператора оперативного відділу «УСИН по Херсонской области» із присвоєнням спеціального звання рядового внутрішньої служби. До кола службових обов`язків ОСОБА_4 входило здійснення контролю за дотриманням режиму ув`язнених на території установи.

Поряд з цим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», до правоохоронних органів, серед інших, належать органи і установи виконання покарань, а також інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції. З урахуванням наведеної норми закону можна зробити висновок про те, що незаконно створене «УСИН по Херсонской области» є незаконним правоохоронним органом, створеним на тимчасово окупованій території.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являючись громадянкою України, діючи умисно, всупереч вимогам діючого законодавства, достовірно знаючи про збройну агресією рф проти України як обставину, яка є загальновідомим фактом, а також достеменно знаючи про факт захоплення частини Херсонської області, в т.ч. м. Херсон, збройними формуваннями рф, у липні 2022 року, з метою переслідування своїх особистих інтересів, підтримуючи воєнну агресію та окупаційну політику рф на території України, в порушення вимог Конституції та законів України, добровільно зайняла посаду оператора оперативного відділу «УСИН по Херсонской области», створеного представниками держави-агресора на території м. Херсон, тобто зайняла посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Одночасно з цим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись раніше виниклим корисливим мотивом, у липні 2022 року, але не раніше 27 липня 2022 року приступила до виконання своїх службових обов`язків у незаконному «УСИН по Херсонской области».

Протягом жовтня 2022 року, перед звільненням м. Херсон Збройними силами України, російська окупаційна адміністрація змінила дислокацію «УСИН по Херсонской области» та перемістила його вглиб тимчасово окупованої території Херсонської області. У зв`язку з цим ОСОБА_4 , здійснюючи колабораційну діяльність, у вересні 2022 року виїхала із м. Херсона за місцем нової дислокації незаконного «УСИН по Херсонской области», де продовжила виконувати свої службові обов`язки.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 7 ст. 111-1 КК України, тобто добровільне зайняття громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.07.2024 (справа № 308/11220/24, провадження №1-кс/308/3910/24) надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000098, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2024, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Так, відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 7 КПК України, основними засадами судочинства в Україні - є верховенство права, законність, рівність усіх учасників судового розгляду перед законом і судом; повага до людської гідності.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, знає про розпочате щодо неї кримінальне провадження і протягом тривалого часу переховується від органів досудового розслідування, ухвалою суду від 14.07.2024 прийнято рішення про здійснення спеціального судового провадження стосовно вказаного вище обвинувального акту та, відповідно, судовий розгляд проводився за відсутності обвинуваченої. У зв`язку з цим обвинувачена ОСОБА_4 не була допитана судом в якості обвинуваченої по суті пред`явленого їй обвинувачення.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Отже, кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого повинно відповідати, у тому числі таким загальним засадам судочинства, як законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо (п. 2, 3, 10 ч. 1 ст. 7 КПК України).

Суть принципу законності відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, крім іншого, полягає у тому, що під час кримінального провадження суд, прокурор та слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 10 КПК України, суть принципу рівності перед законом і судом полягає у тому, що не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за будь-якими ознаками, у тому числі за політичними переконаннями.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Судом вживалися заходи для виклику обвинуваченої для забезпечення доступу до правосуддя, у зв`язку із чим вона викликалась в судові засідання в порядку ст. 323 КПК України. Так, повістки про виклик на кожне судове засідання були опубліковані у засобах масової інформації загальнодержавної сфери у виданні «Урядовий кур`єр», на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та офіційному веб-сайті Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

У матеріалах справи містяться документи на підтвердження завчасних належних викликів обвинуваченої до слідчого, прокурора (на стадії досудового розслідування) та суду, текст повідомлення про підозру опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, що свідчить про те, що вона мала підстави усвідомлювати, що відносно неї розпочато кримінальне провадження. Обвинувачена мала можливість бути обізнаною із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя. Процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченій, надавались її захиснику.

У той же час, ухилення обвинуваченої ОСОБА_4 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останньою її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника, який був забезпечений державою з Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, починаючи зі стадії досудового розслідування даного кримінального провадження.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 здійснював активні дії, спрямовані на захист обвинуваченої, а саме приймав участь у дослідженні доказів, виступав у судових дебатах. Захисник був ознайомлений із матеріалами кримінального провадження, що підтверджується відповідною розпискою.

Враховуючи наведене, суд вважає, що стороною обвинувачення та судом вживалися достатні заходи щодо дотримання прав обвинуваченої на захист та доступ до правосуддя, з урахуванням здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження.

Під час судових дебатів прокурор вказала, що всі обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення були всебічно досліджені органом досудового розслідування, перевірені судом під час судового розгляду і знайшли своє підтвердження. Дії обвинуваченої кваліфіковано вірно, а вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України, повністю підтверджується належними та допустимими доказами. Прокурор просила визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк тринадцять років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади і місцевого самоврядування строком на одинадцять років з конфіскацією усього належного їй майна на користь держави.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 під час судових дебатів просив визнати ОСОБА_4 невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, та виправдати, зазначивши про відсутність доказів добровільного зайняття ОСОБА_4 посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Не зважаючи на доводи захисника, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, підтверджується зібраними у справі доказами, яким в ході судового розгляду було надано належну оцінку і які були дослідженні судом в повному обсязі, а саме:

-Витягом з ЄРДР № 0000098 від 02.07.2024;

-«Списком по штатному расписанию Учреждения ИК « ІНФОРМАЦІЯ_2 )» Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области по состоянию на 27.07.2022, з якого вбачається, що ОСОБА_4 займала посаду оператора;

-«Списком по штатному расписанию Учреждения ИК « ІНФОРМАЦІЯ_2 )» Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области по состоянию на 22.08.2022, з якого вбачається, що ОСОБА_4 займала посаду оператора відділу охорони;

-протоколом огляду з додатками від 03.08.2023, згідно з яким проведено огляд інтернет-ресурсу: ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою виявлення інформації, яка може мати доказове значення у вищевказаному кримінальному провадженні. Оглядом встановлено інтернет-ресурс за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 який має назву: « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який містить інформацію щодо юридичних осіб, зареєстрованих у російській федерації. В ході огляду здійснено пошук на вказаному ресурсі за відповідними критеріями пошуку та встановлено, що серед зареєстрованих юридичних осіб у РФ значиться «Управление службы исполнения наказаний по Херсонской области» з юридичною адресою: « АДРЕСА_2 ». Також наявні інші дані щодо вказаної юридичної особи: «ОГРН: НОМЕР_1 , Дата регистрации: 07.05.2022. Дата присвоения ОГРН: 22.12.2022, ИНН: НОМЕР_2 , КПП: НОМЕР_3 , ВРИО начальника: Тютюрай ОСОБА_6 ». Перейшовши за пунктом меню «получить виписку», отримано РБР-файл з витягом з «егрюл/егрип», тобто єдиного державного реєстру юридичних осіб РФ, який роздруковано та додано до даного протоколу огляду;

-відповіддю заступника начальника УСБУ в Херсонській області ОСОБА_7 на доручення №71/22/1/129-3063 від 19.10.2023, з якої вбачається, що на виконання доручення СВ Управління СБ України в Закарпатській області (вих. №98/6/2931 від 08.08.2023), наданого в рамках оперативного супроводження кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000328 від 15.06.2023, 1 відділом ГВ ЗНД Управління СБ України в Херсонській області встановлено інших осіб, які працевлаштувалися до «Управление службы исполнения наказаний по Херсонской области» на добровільній основі. Так, 07.05.2022 у тимчасово окупованому м. Херсон окупаційною адміністрацією російської федерації, на базі державної установи «Північна виправна колонія (№90)» (, АДРЕСА_3 ) створено незаконний орган з питань виконання покарань т.зв. «Управление службы исполнения наказаний по Херсонской области.» (далі «УСИН по Херсонской области»), зареєстрований як юридична особа рф, який розпочав функціонувати з 01.06.2022 року. Починаючи з 01.06.2022 на службу в вищезазначений незаконний правоохоронний орган «УСИН по Херсонской области» набрано штат працівників. Зокрема, проведеними оперативними заходами встановлено громадян України, які добровільно призначені на службу у вказаний незаконний правоохоронний орган та зайняли посади із присвоєнням спеціальних звань, а саме, серед інших ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка призначена на посаду «оператора оперативного відділу» із присвоєнням спеціального звання рядового внутрішньої служби. У службові обов`язки ОСОБА_4 входило здійснення контролю та моніторингу за ув`язненими з допомогою систем відео спостереження на території установи. Після призначення на службу і до листопада 2022 року вказані особи проходили службу в «УСИН по Херсонской области» у м. Херсон, а з листопада 2022 року, після деокупації м. Херсон, разом з незаконним органом переїхали у м. Генічеськ Херсонської області на тимчасово окуповану територію. Крім того, за оперативними даними встановлено, що вищевказані громадяни добровільно призначені на службу в «УСИН по Херсонской области», заходи фізичного впливу до них не застосовувалися. Також вказані особи на даний час постійно проживають на тимчасово окупованій території та не мають наміру в`їжджати на територію, підконтрольну українській владі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинені ними злочини;

-показами свідка ОСОБА_8 від 23.10.2023 разом із диском, який повідомив, що працював в ДУ «Північна виправна колонія № 90» на посаді начальника чергового варти до вересня 2022 року. В прямі функціональні обов`язки свідка входило забезпечення служби варти добового наряду. Свідок повідомив, що територія «Північної виправної колонії № 90» перейшла під керівництво окупаційної адміністрації від росії в 2022 році, а саме, десь приблизно в середині травня 2022 року. На той час ОСОБА_9 начальник колонії зібрав все вище керівництво і довів те, що з 01.06.2022 «Північна виправна колонія №90» буде переходити на російське законодавство, що у подальшому відбулося і вона перейшла 01.06.2022. Свідку відома ОСОБА_4 , з якою вони познайомилися під час виконання службових завдань, він тоді влаштувався в державну установу №90 під час окупації і знав її десь приблизно два-три місяці. ОСОБА_4 влаштувалась на посаду молодшого інспектора з відеонагляду під час окупації ПВК № 90, приблизно в середині червня 2022 року. До прямих функціональних обов`язків ОСОБА_4 входило здійснення відеомоніторингу, та інформування вищого керівництва про те, що відбувалось. На ОСОБА_4 не здійснювалися заходи фізичного чи психологічного впливу з метою можливого змушення виходу на роботу на ПВК №90 під час її окупації. ОСОБА_4 добровільно влаштувалась на роботу в середині червня 2022 року. ОСОБА_4 перебувала у задовільному морально-психологічному стані під час її роботи на ПВК №90 під час її окупації, отримувала заробітну плату під особистий підпис розписувалась у бланку отримання заробітної плати. Заробітну плату ОСОБА_4 отримала у російських рублях. Впізнати ОСОБА_4 свідок може за рисами обличчя, зачіски. Востаннє свідок бачив ОСОБА_4 приблизно наприкінці вересня 2022 року, де остання зараз перебуває йому не відомо;

-протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_8 від 17.11.2023 разом із диском, відповідно до якого свідок ОСОБА_8 впізнав на фотознімку особу ОСОБА_4 ;

-показами свідка ОСОБА_10 від 25.10.2023 разом із диском, яка повідомила, що працювала у ПВК №90 м. Херсон з 2010 року по вересень 2022 року, на посаді сторожа. Свідок працювала в ПВК №90 в часи окупації міста Херсон на посаді сторожа, в її прямі функції входив пропуск людей і машин на територію установи. Свідок працював у ПВК №90 з червня 2022 року по вересень 2022 року. Свідку відомо, що ПВК №90 в 2022 році була окупована і перейшла під фактичне керівництво окупаційною адміністрацією, а саме в червні місяці колишній начальник ОСОБА_11 зібрав склад і розповів, що з червня 2022 будуть працювати під росією. Свідку відома ОСОБА_4 , яку знає приблизно рік. ОСОБА_4 працювала на ПВК №90 в часи окупації 2022 року на посаді молодшого інспектора з червня по вересень 2022 року. На ОСОБА_4 не здійснювалися заходи фізичного або психологічного впливу, її не змушували виходити на вказану посаду, вона сама добровільно ходила на роботу в задовільному стані. ОСОБА_4 отримувала заробітну плату під час роботи в ПВК в часи окупації в штабі російськими рублями. Впізнати ОСОБА_4 свідок може. Востаннє свідок бачила ОСОБА_4 приблизно у вересні 2022 року, де остання зараз перебуває їй не відомо;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_10 від 16.11.2023 разом з диском, відповідно до якого свідок ОСОБА_10 впізнала на фотознімку особу ОСОБА_4 ;

-показами свідка ОСОБА_12 від 24.10.2023 разом з диском, яка повідомила, що працювала в ДУ «Північна виправна колонія №90» з початку літа 2022 року по початок осені 2022 року на посаді молодшого інспектора охорони. До прямих функціональних обов`язків свідка входила перевірка документів, перевіряла, щоб нічого забороненого на зону не проносили. Свідку відомо, що в 2022 році територія ДУ «Північна виправна колонія №90» перейшла під фактичне керівництво окупаційної адміністрації росії у лютому 2022 року. Свідку відома ОСОБА_4 , яку знала з початку літа до осені 2022 року та познайомилися у ДУ «Північна виправна колонія №90». ОСОБА_4 працювала в ПВК №90 в часи окупації в 2022 році до початку осені 2022 року добровільно, в неї був задовільний стан та добрий морально-психологічний стан. ОСОБА_4 отримувала заробітну плату в цей час, коли працювала на ПВК №90 в часи її окупації, готівкою в рублях на території ПВК №90. Впізнати ОСОБА_4 свідок може за продовгуватим волоссям. Востаннє свідок бачила ОСОБА_4 на початку осені 2022 року, де остання зараз перебуває їй не відомо;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_12 від 09.11.2023 разом з диском, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 впізнала на фотознімку особу ОСОБА_4 ;

-показами свідка ОСОБА_13 від 27.10.2023 разом з диском, який повідомив, що працював у Північній виправній колонії №90» міста Херсон під час окупації з червня 2022 року по жовтень 2022 року на посаді молодшого інспектора-кінолога, в його функціональні обов`язки входило годування собак, який виставляли на периметр. Свідку відомо, що у 2022 році ПВК №90 була під контролем окупаційної адміністрації росії, а саме, в кінці травня 2022 року особовий склад був вишикувний на території ПВК №90, вийшов начальник колонії ОСОБА_9 і доповів особовому складу про це. Свідку відома ОСОБА_4 , яку знав з червня 2022 року під час окупації ПВК №90. ОСОБА_4 працювала у ПВК №90 під час її окупації на посаді молодшого інспектора відділу охорони, в функціональні обов`язки якої входило спостереження для запобігання втечі. ОСОБА_4 ніхто не змушував фізично чи психологічно до виходу на ПВК №90 під час її окупації, вона сама добровільно погодилась працювати, про що свідку відомо з розмов співробітників. Як відомо свідку, ОСОБА_4 отримувала заробітну плату в часи, коли працювала на ПВК №90 під час її окупації, в кінці місяця в бухгалтерії готівкою в російських купюрах. Свідок може впізнати ОСОБА_4 по фотографії. Востаннє бачив ОСОБА_4 в жовтні 2022 року, де остання зараз перебуває йому не відомо;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_13 від 10.11.2023 разом з диском, відповідно до якого свідок ОСОБА_13 впізнав на фотознімку особу ОСОБА_4 ;

-показами свідка ОСОБА_14 від 01.02.2024 разом з диском, який повідомив, що працював у Державній установі Північна виправна колонія № 90 з лютого 2023 року по лютий 2024 року включно на посаді виконуючого начальника оперативного відділу, в його функціональні обов`язки входить пошук і фіксація злочинів, що готуються або вчиняються, також забезпечення безпеки персоналу, оскільки засуджених наразі немає, то обов`язки дещо інші. Свідок повідомив, що 31.07.2023 під час обходу території установи у підсобному приміщенні було виявлено документи, а саме: табель робочого часу відділу нагляду та безпеки за липень, серпень та вересень 2022 року, також було знайдено список поштатного розпису Державної установи Північна виправна колонія № 90 станом на 22.08.2022 року. Після того, як свідок знайшов дані документи, повідомив свого знайомого зі Служби безпеки України, а саме ОСОБА_15 по мобільному телефону;

-списком СИК № 90 Младший и рядовой состав за травень 2022 року;

-відповіддю начальника 1 відділу ГВ ЗНД Управління СБ України в Херсонській області підполковника ОСОБА_16 на доручення № 716/22/8-87 від 08.01.2024, відповідно до якої на виконання доручення СВ Управління СБ України в Закарпатській області (вих. № 58/6/4064 від 20.10.2023), в рамках кримінального провадження № 000328 від 15.06.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України 1 відділом ЗНД Управління у ході проведених відповідних заходів оперативним шляхом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявами про вчинення щодо неї злочинів, пов`язаних з російською агресією проти України, зокрема шляхом застосування відносно неї фізичного чи психологічного примусу з метою надання допомоги державі агресору чи її окупаційній владі, до правоохоронних органів України не зверталась. Крім того, за оперативними даними встановлено, що вищевказана громадянка добровільно призначена на службу в «УСИН по Херсонской области», заходи фізичного впливу до неї не застосовувались. Вказана особа на даний час постійно проживає на тимчасово окупованій території України, а саме в АДРЕСА_1 та не має наміру в`їжджати на територію підконтрольну Україні, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинений нею злочин.

Крім того, з відповіді УСБУ України в Закарпатській області від 16.05.2024 вбачається, що органами Державної міграційної служби України не ініціювалося поданням про втрату громадянства ОСОБА_4 .

Допустимість вищенаведених доказів підтверджується долученими до матеріалів справи процесуальними документами:

Постановою першого заступника Генерального прокурора про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування від 13.07.2023;

Постановою заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 02.07.2024;

Повідомленням про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення від 16.05.2024;

Постановою старшого слідчого 1-го відділення СВ Управління СБ України в Закарпатській області про залучення захисника від 16.05.2024;

Постановою старшого слідчого 1-го відділення СВ Управління СБ України в Закарпатській області ОСОБА_17 про оголошення розшуку підозрюваного від 02.07.2024;

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.07.2024 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000098;

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.07.2024 про обрання відносною ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час судового розгляду стороною захисту не ставилося питання щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення недопустимими.

Таким чином, дослідженими доказами достовірно встановлено, що ОСОБА_4 , будучи громадянкою України, діючи умисно, всупереч вимогам діючого законодавства, достовірно знаючи про збройну агресією рф проти України як обставину, яка є загальновідомим фактом, а також достеменно знаючи про факт захоплення частини Херсонської області, в т.ч. м. Херсон, збройними формуваннями рф, у липні 2022 року, з метою переслідування своїх особистих інтересів, підтримуючи воєнну агресію та окупаційну політику рф на території України, в порушення вимог Конституції та законів України, добровільно зайняла посаду оператора оперативного відділу «УСИН по Херсонской области», створеного представниками держави-агресора на території м. Херсон, тобто зайняла посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території. Одночасно з цим ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись раніше виниклим корисливим мотивом, у липні 2022 року, але не раніше 27.07.2022 приступив до виконання своїх службових обов`язків у незаконному «УСИН по Херсонской области». Протягом жовтня 2022 року, перед звільненням м. Херсон Збройними силами України, російська окупаційна адміністрація змінила дислокацію «УСИН по Херсонской области» та перемістила його вглиб тимчасово окупованої території Херсонської області. У зв`язку з цим ОСОБА_4 , здійснюючи колабораційну діяльність, у жовтні 2022 року виїхала із м. Херсона за місцем нової дислокації незаконного «УСИН по Херсонской области», де продовжила виконувати свої службові обов`язки.

Зазначені обставини повністю підтверджено сукупністю досліджених судом доказів.

Всебічно вивчивши матеріали кримінального провадження та безпосередньо дослідивши кожний наданий доказ як окремо, так їх сукупність у взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджується належними та допустимими доказами, такими, що узгоджуються між собою, та доведена поза розумним сумнівом.

Ухвалюючи вирок, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме: добровільне зайняття громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання, згідно зі ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Також при призначенні обвинуваченій покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, вчиненим умисно, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність злочину, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше не судима, заміжня, є матір`ю неповнолітньої дитини, згідно з довідкою заступника начальника Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувалась, на обліку у Херсонському районному управлінні ГУНП в Херсонській області не перебуває. Згідно з довідкою КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Херсонської обласної ради від 17.11.2023 ОСОБА_4 на обліку не перебуває.

Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, в межах санкції ч. 7 ст. 111-1 КК України, у виді позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності, та у відповідності до ч. 2 ст. 59 КК України з конфіскацією всього належного їй майна, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для її виправлення, попередження нових злочинів. Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченої у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, обраний ухвалою слідчого судді від 03.07.2024 до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Керуючись ст. 323, 368, 373, 374, 395 Кримінального процесуального кодексу України, ст. 12, 50, 65, 111-1 Кримінального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності строком на 11 (одинадцять) років, з конфіскацією всього належного їй майна.

Строк відбування основного покарання рахувати з моменту фактичного затримання після набрання вироком суду законної сили.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності, обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ухвали слідчого судді від 03.07.2024 у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його оголошення учасниками процесу до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченій та захиснику.

Інформацію про ухвалений вирок опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1