Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/991/24
провадження № 1-кп/624/95/24
ВИРОК

іменем України

селище Кегичівка 12 листопада 2024 року

Кегичівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю т.в.о. секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження №0000862, стосовно якого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Краснянське Кегичівського району Харківської області, українець, громадянин України, освіта середня, військовозобов`язаний, не одружений, утриманців не має, не працює, інвалідності не має, зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , 11 жовтня 2024 року засуджений вироком Кегичівського районного суду Харківської області за ст. 366 КК України до 3 років позбавлення волі,

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2024 року, близько 04 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в будинку за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де він проживав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В цей час ОСОБА_6 вкотре почала скаржитися та плакати з приводу зникнення її доньки ОСОБА_7 , що розгнівало ОСОБА_4 , та призвело до сварки між ними, під час якої у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень своїй матері. З метою реалізації свого злочинного умислу, об`єктивно усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, достовірно знаючи те, що ОСОБА_6 являється особою похилого віку, має слабкий стан здоров`я, значно менша від нього за комплекцією, припускаючи, що нанесенням ударів ОСОБА_6 їй будуть заподіяні тілесні ушкодження і передбачаючи можливість настання наслідків у вигляді завдання будь-якої за тяжкістю шкоди здоров`ю потерпілої, хоча й не конкретизуючи у своїй свідомості якою буде така шкода, бажаючи настання таких наслідків, підійшов до ОСОБА_6 , яка стояла обличчям до нього в залі їхнього будинку, та перебуваючи у положенні стоячи, застосовуючи достатню м`язову силу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, з мотивів особистої неприязні, наніс їй удар лівою рукою в праву частину обличчя. Від вказаного удару ОСОБА_6 втратила рівновагу та впала на підлогу, після чого захрипіла та більше не підіймалася і через невеликий проміжок часу (від десяти хвилин до декількох годин) померла.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 , відповідно до висновків судово-медичної експертизи, спричинив потерпілій ОСОБА_6 наступні тілесні ушкодження: синці та садни обличчя, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, згідно з п.п. 2.3.2 б, 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6; закрита черепно-мозкова травма з субдуральним крововиливом (крововилив під тверду мозкову оболонку) ліворуч, в ділянці середньої черепної ямки; субарахноїнальними крововиливами (крововилив під м`які мозкові оболонки) обох півкуль, крововиливи в праву половину головного мозку, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що були небезпечними для життя згідно з п.п. 2.1.1 а, 2.1.2, 2.1.3 в, г «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6.

Закрита черепно-мозкова травма, враховуючи морфологічні та анатомо-топографічні зміни вказують на травму з прискоренням, з послідуючим падінням на розповсюджену тупу поверхню.

Смерть ОСОБА_6 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми з травматичними крововиливами під тверду, м`які мозкові оболонки та головний мозок, які супроводжувались гострим порушення мозкового кровообігу.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, а саме - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

У судовому засіданні обвинувачений винним себе визнав, підтвердив обставини справи, вказав, що щиро розкаюється, жалкує, дійсно знаходився у стані алкогольного сп`яніння, бажає вступити до лав ЗСУ.

Прокурор у судовому засіданні зазначали, у даному кримінальному провадженні потерпіла особа відсутня.

У судовому засіданні, згідно з визначеним обсягом, досліджені документи кримінального провадження:

добровільне зізнання ОСОБА_4 у вчиненому злочині;

протокол затримання ОСОБА_4 02 вересня 2024 року;

ухвала від 02 вересня 2024 року слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області відповідно до якої до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, з 02 вересня 2024 року до 30 жовтня 2024 року включно, без визначення розміру застави;

постанова від 02 вересня 2024 року про визнання речовими доказами, а саме: змиви речовини бурого кольору на тампон - зонд EximLab та виріз з підодіяльника з слідами бурого кольору упаковані та опечатані до паперових сейф-пакетів «Національна поліція України», що знаходяться на зберіганні у кімнаті збереження речових доказів СПД №1 ВП №1 Красноградського РВП, квитанція, щодо цього;

висновок експерта №12-17/176-КРт/24 від 02 вересня 2024 року, відповідно до якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_6 виявлені наступні тілесні ушкодження: голови: тупа закрита черепно-мозкова травма з субдуральним крововиливом (крововилив під тверду мозкову оболонку) ліворуч, в ділянці середньої черепної ямки; су- барахноїдальними крововиливами (крововилив під м`які мозкові оболонки) обох півкуль, крововиливи в праву половину головного мозку, крововиливи м`яких покровів голови з їх внутрішньої поверхні в різних ділянках зліва та справа; забійна рана верхньої губи, синці та садна обличчя; грудної клітини: тупа травма грудної клітини з двобічними переломами 2,3,4 ребер зправа та 2,3,4 ребер зліва по декільком анатомічним лініям, з крововиливами в ділянках переломів, синці на тулубі; численні синці та садна верхніх та нижніх кінцівок. При судово - гістологічні експертизі встановлено - у ділянках головного мозку - дифузні крововиливи в півкулях головного мозку, «тверда мозкова оболонка» - крововилив з лізованих еритроцитів з прошарками фібрину. «М`яз з ділянки переломів ребер» з крововиливами. Всі тілесні ушкодження прижиттєві. Смерть ОСОБА_6 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми з травматичними крововиливами під тверду, м`яку мозкові оболонки та головний мозок, які супроводжувались гострим порушенням мозкового кровообігу. Смерть гр. ОСОБА_6 з урахуванням розвитку трупних явищ могола настати за 10-12 годин до судово-медичного розтину її тіла. Між вказаною травмою та настанням смерті мається причинний зв`язок. Після отримання черепно-мозкової травми ОСОБА_6 могла незначний час, який зчисляється десятками хвилин або першими годинами здійснювати цілеспрямовані дії, при умові якщо була у свідомості. Закрита черепно-мозкова травма, враховуючи морфологічні та анатомо- топографічні зміни вказують на травму з прискоренням, з послідуючим падінням на розповсюджену тупу поверхню. Тупа травма грудної клітини з переломами ребер могла утворилася як від прямої дії тупого твердого предмету, так і при здавленні грудної клітини в передньо - задньому напрямку, та до причини смерті відношення не має. Виявлена черепно-мозкова травма має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що були небезпечними для життя згідно п.п. 2.1.1 а, 2.1.2, 2.1.3 в, г «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6. Тупа травма грудної клітини з переломами ребер відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за критерієм тривалості розладу здоров`я строком більше 3-х тижнів (більше чим 21 день), згідно п.п. 2.2.їв, 2.2.2. «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6. Синці та садна утворились від прямої дії тупих твердих предметів, що не відображають в ушкоджені своїх індивідуальних особливостей, садна по механізму «удар-тертя- тертя-ковзання» та відношення до настання смерті не мають та мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, згідно п.п. 2.3.2 б, 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року. Частина ушкоджень на обличчі грудній клітині, обох надколінників, на першому пальці правої стопи, враховуючи розташування їх в одній площині, могли бути отримані також одномоментно. При судово-токсикологічній експертизі крові, сечі трупа гр. ОСОБА_6 етиловий та інші спирти не виявлені. При судово-імунологічній експертизи крові від трупа ОСОБА_6 належить до групи А з ізогемаглютинінами анти-В.

висновок, щодо результатів медичного огляду ОСОБА_4 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - алкогольне спяніння:1,182%;

копія паспорта та довідки ІПН обвинуваченого, з підтвердженням його анкетних даних;

довідка - характеристика, відповідно до якої ОСОБА_4 не одружений, проживав з матір`ю, зловживав спиртними напоями, був засуджений;

вимога про судимості відносно обвинуваченого та копія вироку від 11 жовтня 2024 року Кегичівського районного суду Харківської області;

довідки про не перебування на обліку обвинуваченого у центрі пробації, наркологічному та психіатричному кабінетах Кегичівської ЦРЛ;

висновок судово-психіатричного експерта №638 від 16 вересня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_4 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю; відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними; у період часу, якому відповідають правопорушення, ОСОБА_4 виявляв ознаки вищевказаного хронічного психічного захворювання та перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза тимчасового розладу психічної діяльності; міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Зазначені документи сумнівів у їх достовірності не викликали, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Кожний з доказів визнається і оцінюється судом як належний та допустимий, а всі вони у сукупності - достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення.

Заслухавши усі показання, дослідивши докази, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення у судовому засіданні доведене повністю.

Суд вважає доведеним, що викладені в обвинуваченні діяння мали місце і містять склад кримінального правопорушення (злочину).

Встановлено, що 02 вересня 2024 року, близько 04 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в будинку за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де він проживав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В цей час ОСОБА_6 вкотре почала скаржитися та плакати з приводу зникнення її доньки ОСОБА_7 , що розгнівало ОСОБА_4 , та призвело до сварки між ними, під час якої у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень своїй матері. З метою реалізації свого злочинного умислу, об`єктивно усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, достовірно знаючи те, що ОСОБА_6 являється особою похилого віку, має слабкий стан здоров`я, значно менша від нього за комплекцією, припускаючи, що нанесенням ударів ОСОБА_6 їй будуть заподіяні тілесні ушкодження і передбачаючи можливість настання наслідків у вигляді завдання будь-якої за тяжкістю шкоди здоров`ю потерпілої, хоча й не конкретизуючи у своїй свідомості якою буде така шкода, бажаючи настання таких наслідків, підійшов до ОСОБА_6 , яка стояла обличчям до нього в залі їхнього будинку, та перебуваючи у положенні стоячи, застосовуючи достатню м`язову силу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, з мотивів особистої неприязні, наніс їй удар лівою рукою в праву частину обличчя. Від вказаного удару ОСОБА_6 втратила рівновагу та впала на підлогу, після чого захрипіла та більше не підіймалася і через невеликий проміжок часу (від десяти хвилин до декількох годин) померла.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 , відповідно до висновків судово-медичної експертизи, спричинив потерпілій ОСОБА_6 наступні тілесні ушкодження: синці та садни обличчя, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, згідно з п.п. 2.3.2 б, 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6; закрита черепно-мозкова травма з субдуральним крововиливом (крововилив під тверду мозкову оболонку) ліворуч, в ділянці середньої черепної ямки; субарахноїнальними крововиливами (крововилив під м`які мозкові оболонки) обох півкуль, крововиливи в праву половину головного мозку, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що були небезпечними для життя згідно з п.п. 2.1.1 а, 2.1.2, 2.1.3 в, г «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6.

Закрита черепно-мозкова травма, враховуючи морфологічні та анатомо-топографічні зміни вказують на травму з прискоренням, з послідуючим падінням на розповсюджену тупу поверхню.

Смерть ОСОБА_6 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми з травматичними крововиливами під тверду, м`які мозкові оболонки та головний мозок, які супроводжувались гострим порушення мозкового кровообігу.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, а саме - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Він є винним у вчиненні кримінального правопорушення і підлягає покаранню.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до тяжких.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно зі ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України є з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що його обтяжують, згідно з п.п.6,6-1,13 ч.1 ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Підстав для застосування ст.ст.69,69-1,75 КК України, суд не знаходить.

Таким чином, з урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи винного, який підтвердив обставини справи, у вчиненому розкаюється, хоча і характеризується негативно, та наявність декількох обставин, що обтяжують відповідальність, раніше був засуджений, відбуває покарання, на обліку у центрі пробації не перебуває, проте бажає стати на захист Батьківщини, вступити до лав ЗСУ, тому суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 міру покарання у межах санкції ч.2 ст.121 КК України, у виді позбавлення волі, у мінімальному його розмірі, запропонованому прокурором.

Обвинувачений погодився з думкою прокурора, від захисника заперечень не надійшло.

Суд визнає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вироком Кегичівського районного суду Харківської області від 11 жовтня 2024 року ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 336 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

До набрання вироком законної сили обрано ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківській слідчий ізолятор».

Строк покарання ОСОБА_4 обчислюється з 11 жовтня 2024 року.

Відповідно до ухвали Кегичівського районного суду Харківської області від 29 жовтня 2024 року ОСОБА_4 тимчасово залишено у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на час розгляду Кегичівським районним судом Харківської області кримінального провадження №0000862.

Відповідно до ухвали від 02 вересня 2024 року слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, з 02 вересня 2024 року до 30 жовтня 2024 року включно, без визначення розміру застави у цьому кримінальному провадженні.

У зв`язку з цим, визнано за необхідне зарахувати у строк відбування покарання період попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 02 вересня 2024 року до 30 жовтня 2024 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази підлягають розподіленню відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні, арешт на майно не накладався.

Керуючись ст. 368-371, 373-374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст.121 КК України і призначити покарання у виді 7 (років) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Кегичівського районного суду Харківської області від 11 жовтня 2024 року, більш суворим, призначеним цим вироком, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років, зарахувавши строк відбутого покарання за вироком Кегичівського районного суду Харківської області від 11 жовтня 2024 року - повністю.

Зарахувати у строк відбування покарання період попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 02 вересня 2024 року до 10 жовтня 2024 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 02 вересня 2024 року.

Речові докази у кримінальному провадженні , а саме: змиви речовини бурого кольору на тампон - зонд EximLab та виріз з підодіяльника з слідами бурого кольору упаковані та опечатані до паперових сейф-пакетів «Національна поліція України», що знаходяться на зберіганні у кімнаті збереження речових доказів СПД №1 ВП №1 Красноградського РВП -знищити, як такі, що не мають цінності.

Вирок може бути оскаржений в Харківській апеляційний суд, через Кегичівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку надати учасникам провадження.

Суддя ОСОБА_1