ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1994/24 Справа № 210/1218/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 квітня 2024 року, якою клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задоволено, -

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені фактичні обставини

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з клопотанням в порядку ст. 81 КК України про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 квітня 2024 року клопотання засудженого ОСОБА_7 задоволено та звільнено його на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 8 місяців 25 днівпозбавлення волі.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У своїй апеляційній скарзі прокурор вказує, що ухвала суду незаконна та підлягає скасуванню. Зауважує, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою не довів своє виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Звертає увагу, що засуджений має 7 стягнень, що вказує на несумлінну поведінку засудженого. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор підтримав апеляційну скаргу.

Засуджений ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з матеріалів провадження вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.12.2012 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 п. 6, 12 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_7 призначено покарання у вигляді 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 15.02.2012 року.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.03.2013 року на підставі ст. 365 КПК України 1960 року вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2012 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187. ч. 3 ст. 289 КК України змінено. Виключено із вироку, як зайву, вказівку суду про призначення покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України у вигляді 14 років шести місяців позбавлення волі. Вважати ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , кожного окремо, засудженими: за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у вигляді 15 років позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна; за ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України до покарання призначеного судом. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України призначено остаточне покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , кожному окремо, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 15 років позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна. В решті вирок щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишено без змін.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.01.2016 року зараховано засудженому ОСОБА_7 в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 15 лютого 2012 року по 12 березня 2013 року включно, у відповідності до ч.?5?ст.?72?КК України - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, початок строку 15.02.2012 року, кінець строку 18.01.2026 року.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття засудженим відповідного строку покарання, передбаченого частиною третьою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 6 КВК України під виправленням засудженого розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до п.п. 18, 20 розділу IV Рекомендації Комітету міністрів Ради Європи державам-членам Rec (2003)22 «Про умовно-дострокове звільнення» критерії, якими повинні керуватися ув`язнені, щоби перейти до статусу умовно звільненої особи, мусять бути чіткими та конкретними. Також критерії мають бути реалістичними, оскільки треба враховувати особистість засудженого, соціальні та економічні умови, а також доступність програм реінтеграції. Критерії надання умовного звільнення слід застосовувати в такий спосіб, щоб забезпечити умовне звільнення всіх ув`язнених, які вважаються такими, що відповідають мінімальному рівню безпеки й можуть стати законослухняними громадянами.

Суд першої інстанції при розгляді клопотання ретельно та належним чином перевірив наявність підстав, передбачених ст. 81 КК України для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 .. Так, судом першої інстанції під час судового розгляду було досліджено матеріали справи, заслухана думка прокурора, представника колонії та засудженого ОСОБА_7 та прийнято обґрунтоване рішення про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.

При цьому, судом першої інстанції було враховано, що засуджений ОСОБА_7 станом на час розгляду клопотання відбув 3/4 частини строку покарання, тобто необхідний для умовно-дострокового звільнення строк, передбачений ч. 3 ст. 81 КК України.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_7 упродовж усього терміну відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та повністю підпадає під дію положень ст. 81 КК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що приймаючи рішення про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 , суд першої інстанції належним чином не врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, наслідки, які ним завдано, та передчасно вирішив питання про умовно-дострокове звільнення останнього, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки аналіз матеріалів даного судового провадження дозволяє дійти висновку, що у поведінці засудженого ОСОБА_7 дійсно мають місце позитивні тенденції, які у своїй сукупності доводять, що засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки дані про його особу, наявність позитивної характеристики та заохочень, які засуджений ОСОБА_7 отримав за період відбування покарання свідчать про наявність достатніх підстав для його звільнення умовно-достроково від відбування призначеного покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 квітня 2024 року, якою клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задоволенозалишити без змін.

Судді: