Єдиний унікальний номер 175/2798/21
Провадження №1-кс/175/4631/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 погоджене з прокурором Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, який має середню освіту, засновник ТОВ «Обвал», на утриманні неповнолітніх або малолітніх осіб не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло вищевказане клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в провадженні СВ ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000419 від 22.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Так, 24 вересня 2024 року відповідно до ст. ст. 42, 276, 277 та 278 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, маючого середню освіту, працевлаштованого на посаді директора ТОВ «Обвал», на утриманні неповнолітніх або малолітніх осіб не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, повідомлено про підозру в у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, але не пізніше 12.03.2018, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про наявність яких ОСОБА_4 стало відомо від ОСОБА_8 .

Достовірно не знаючи загальний розмір коштів наявних у ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, сформував єдину мету, направлену на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 шляхом зловживання довірою між ними, використовуючи наявність спільного знайомого ОСОБА_8 , під виглядом використання коштів, отриманих від ОСОБА_7 , у здійсненні підприємницької діяльності з кредитно-валютних операцій.

Так, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_4 12.03.2018 у невстановлений час, перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи довірливі відносини, висловив ОСОБА_7 прохання про надання у борг 2 000 доларів США під приводом розвитку бізнесу у сфері кредитно-валютних операцій, а також, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою створення у ОСОБА_7 відчуття правомірності своїх дій, послаблення його підозрілості та схиляння до передачі грошових коштів, повідомив про можливість написання розписки про обов`язковість повернення грошових коштів, достовірно знаючи, що повертати вказані грошові кошти не буде.

У свою чергу, ОСОБА_7 , будучи впевненим у добросовісності намірів ОСОБА_4 та враховуючи можливість написання розписки, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , добровільно передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 2 000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України, станом на 12.03.2018 складає 52 187,9 грн, про що ОСОБА_4 написав розписку про повернення коштів до 12.06.2018, достовірно знаючи, що повертати вказані грошові кошти не буде та обернув їх на власну користь.

Продовжуючи реалізовувати єдину мету, направлену на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 шляхом зловживання довірою між ними, неодноразово зустрічався з ним, у тому числі за місцем його мешкання, для підтримання видимості дружніх відносин та встановлення розміру коштів, які наявні у ОСОБА_7 , а також пошуку способу та приводу, використовуючи які можливо здійснити заволодіння ними.

Так, продовжуючи реалізувати свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме грошовими коштами ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що ОСОБА_7 довіряє йому, сприймає як реальні обставини здійснення ОСОБА_4 бізнесу у сфері валютно-кредитних операцій, не звертається до правоохоронних органів, 07.05.2018 у невстановлений час, перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи довірливі відносини, висловив ОСОБА_7 прохання про надання у борг 10 000 доларів США під приводом покупки цифрового табло «Обмін Валют» та відкриття нового місця з кредитно-валютних операцій за адресою: АДРЕСА_4 , а також, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою створення у ОСОБА_7 відчуття правомірності своїх дій, послаблення його підозрілості та схиляння до передачі грошових коштів, на підтвердження своїх намірів надав «Соглашение о сотрудничестве и совместной деятельности (партнерстве)» від 07.05.2018, проте отримавши відмову в отриманні грошових коштів на підставі вказаного документу, повідомив ОСОБА_7 про можливість написання розписки про обов`язковість повернення грошових коштів, достовірно знаючи, що повертати вказані грошові кошти не буде.

У свою чергу, потерпілий ОСОБА_7 , будучи впевненим у добросовісності намірів ОСОБА_4 та враховуючи можливість написання розписки, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , добровільно передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 10 000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України, станом на 07.05.2018 складає 263 055,22 грн, про що ОСОБА_4 написав розписку про повернення коштів до 31.08.2018, достовірно знаючи, що повертати вказані грошові кошти не буде та обернув їх на власну користь

Таким чином, на виконання своєї мети, направленої на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 , ОСОБА_4 у період часу з 12.03.2018 по 07.05.2018 умисно, шляхом зловживання довірою, заволодів грошовими коштами ОСОБА_7 у вигляді 12 000 доларів США, чим завдав збитків на загальну суму 315 243,12 грн, що згідно п. 3 примітки ст. 185 КК України у 357 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та становить великий розмір.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому у великих розмірах, кваліфікуються за ч. 3 ст. 190 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами:

- заявою про вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

- протоколом пред`явлення для впізнання особи за фотознімками;

- протоколом слідчого експерименту;

- висновком експерта №СЕ-19/104-23/16341-ПЧ від 10.05.2023

- висновком експерта №СЕ-19/104-23/23437-ПЧ від 18.07.2023

- висновком експерта №СЕ-19/104-23/23451-ПЧ від 17.07.2023

- речовими доказами, отриманими під час досудового розслідування;

- іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

На даний час в органу досудового розслідування виникла потреба в обранні щодо підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання останньою процесуальних обов`язків та недопущення ризиків, які можуть створювати суттєві перешкоди для проведення досудового розслідування кримінального провадження.

Прокурор у судовому засіданні в клопотання підтримав, просив задовольнити та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний заперечував проти клопотання.

Захисник підтримав свого підзахисного та заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що воно є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, встановив наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів дізнання або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному проваджені;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини другої цієї статті підставою запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

24 вересня 2024 року відповідно до ст. ст. 42, 276, 277 та 278 КПК України ОСОБА_4 , повідомлено про підозру в у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами: заявою про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом пред`явлення для впізнання особи за фотознімками; протоколом слідчого експерименту; висновком експерта №СЕ-19/104-23/16341-ПЧ від 10.05.2023; висновком експерта №СЕ-19/104-23/23437-ПЧ від 18.07.2023; висновком експерта №СЕ-19/104-23/23451-ПЧ від 17.07.2023; речовими доказами, отриманими під час досудового розслідування; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

На даний час в органу досудового розслідування виникла потреба в обранні щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків та недопущення ризиків, які можуть створювати суттєві перешкоди для проведення досудового розслідування кримінального провадження.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 з вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Крім того, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час проведення досудового розслідування, встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив злочин, а саме незаконне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому у великих розмірах, який карається позбавленням волі на строк від трьох до восьми років, у зв`язку з чим йому може буде призначено покарання у вигляді реального позбавлення волі, що може розглядатись як ризик переховування від суду, а також останній проживає не за місце реєстрації, тобто може змінювати місце проживання.

Також було встановлено, наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 неодноразово звертався із заявами про вчинене кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_7 можливо стверджувати, що така сама ситуація буде з потерпілим, свідками знову.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

На підставі наведеного, беручи до уваги особистість ОСОБА_4 враховуючи характер, тяжкість та суспільну небезпечність вчиненого підозрюваним злочину, обумовлює застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з метою зменшення контакту підозрюваного ОСОБА_4 з потерпілим та свідками та має забезпечувати швидке, повне та неупереджене досудове розслідування.

В тому числі, як вбачається з матеріалів клопотання та долученого до нього витягу з ЄРДР, у даному кримінальному провадженні жодній особі до вересня 2024 року не було повідомлено про підозру.

Відповідно до частини 1 статті 219 КПК України (в редакції до 31.12.2023 року), строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Частиною 2 ст. 219 КПК України (в редакції, чинній до 01.01.2024 року) передбачено, що строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня повідомлення особі про підозру становить: дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

У відповідності до ч. 1 ст. 294 КПК України (в редакції, чинній до 01.01.2024 року), якщо досудове розслідування злочину до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений у частині другій статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути продовжений неодноразово слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу.

Згідно з ч. 8 ст. 615 КПК України(в редакції, чинній до 01.01.2024 року) у кримінальних провадженнях, в яких з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та на дату введення воєнного стану жодній особі не повідомлено про підозру, строк від дати введення воєнного стану до дати його припинення чи скасування не включається до загальних строків, передбачених частиною другою статті 219 цього Кодексу.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України,Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався.

Разом з тим, 01 січня 2024 року набув чинності Закон України № 3509-IX від 08.12.2023 «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури», відповідно до положень якого порядок обчислення строків досудового розслідування у ч. 1 статті 219 КПК викладено в такій редакції: «Строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження».

Частину 1 ст. 294 КПК України, частину 2 ст. 219 КПК України Законом України №3509-IX від 08.12.2023 виключено.

Частиною 1 ст. 219 КПК України(в редакції, чинній з 01.01.2024 року) передбачено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Пункт 20-8 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК передбачає, що положення частини першої статті 219 цього Кодексу в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури» застосовуються до всіх кримінальних проваджень, досудове розслідування або судовий розгляд яких не завершено до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури».

Таким чином, нові правила обчислення строків досудового розслідування застосовуються до всіх кримінальних проваджень, досудове розслідування або судовий розгляд яких не завершено до 1 січня 2024 року.

Отже, з 01.01.2024 року КПК України не передбачено можливості продовження слідчим суддею строку досудового розслідування у кримінальному провадженні у випадку, якщо досудове розслідування кримінального правопорушення до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений у частині другій статті 219 цього Кодексу, яку виключено Законом України №3509-IX, натомість у відповідності до чинної редакції ч.1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється вже з моменту повідомлення особі про підозру.

Згідно матеріалів клопотання вбачається, що в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000419 від 22.02.2020 року підозру пред`явлено лише 24 вересня 2024 року та станом на 10 жовтня 2024 року досудове розслідування у ньому не завершено.

Отже, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22:00 години до 06:00 години, прибувати до слідчого, прокурора, суду за вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; окрім випадків необхідності евакуації чи з метою запобігти загрозі життю та здоров`ю, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Отже, враховуючи вищенаведені обставини, застосування більш м`яких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання чи особиста порука не буде достатніми для запобігання вищезазначеним ризикам.

Одночасно з цим, враховуючи особу підозрюваного, застосування більш жорсткого запобіжного заходу ніж домашній арешт також не буде відповідати вимогам кримінального процесуального законодавства України.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді у вигляді домашнього арешту в період часу з 22:00 години до 06:00 години в межах строку досудового розслідування, а саме до: 24 листопада 2024 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 181, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , у період часу з 22:00 години до 06:00 години, в межах строку досудового розслідування, а саме: до 24 листопада 2024 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не залишати з 22:00 години до 06:00 фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , окрім випадків необхідності евакуації чи з метою запобігти загрозі життю та здоров`ю.

Дата закінчення дії ухвали 24 листопада 2024 року.

Вручити копію ухвали підозрюваній та прокурору негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на клопотання слідчого СВ ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 ..

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1