cправа № 362/5775/21
провадження № 1-кп/362/201/24
ВИРОК

Іменем України

28.08.2024

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 02 липня 2021 року за № 0000373, щодо

ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Єлізово Камчатського краю РСФСР, громадянка України, має середню освіту, пенсіонерка, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України.

У судовому розгляді взяли участь:

прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ;

потерпіла ОСОБА_8 ;

представники потерпілої ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;

обвинувачена ОСОБА_3 ;

захисник ОСОБА_11 .

Суд установив:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

01 липня 2021 року о 19:09 ОСОБА_3 перебувала на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , й у цей час на територію домоволодіння вбіг ОСОБА_12 , який на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин почав застосовувати до ОСОБА_3 фізичне насильство, а саме завдавати їй ударів кулаками.

У цей час у ОСОБА_3 , яка належним чином не врахувала засоби захисту і нападу, маючи можливість припинити посягання із заподіянням явно меншої шкоди й усвідомлюючи наявність такої можливості, виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, перевищуючі межі необхідної оборони, в частині умисного заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання та обстановки захисту, умисно нанесла йому один проникаючий удар ножем, який тримала у правій руці, в область грудної клітки зліва, внаслідок чого спричинила останньому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого сліпого колото різаного поранення грудної клітини зліва з наявністю вхідної рани п`ятому міжребер`ї по передній пахвовій (аксілярній) лінії, напрямок ранового каналу спереду назад, зліва направо, ушкодженням по його ходу лівого передсердя, лівої легені і ділянці 4-5 сегментів, розвитком лівобічного гемопневматориксу, геморагічного шоку III ступеня, клінічної смерті.

Тим самим ОСОБА_3 заподіяла тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_12 , оскільки без надання своєчасної спеціалізованої медичної допомоги призвело би до настання смерті.

ІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнала частково та надала показання, відповідно до яких у той день 1 липня 2021 року вона займалась клумбами, залишилась одна клумба, коли в 17:00, вона побачила, що її хвіртки по АДРЕСА_1 підперта машиною та хвилювалась, що о 17:00, її син ОСОБА_13 повертається з роботи не завжди тверезий і буде сваритися з того приводу. В ОСОБА_12 в той час будували сарай, вона крикнула робітнику, щоб забрали машину від її хвіртки. Потім пішла пити чай із чоловіком, після чого зайшла в кухню взяла кухонний ніж, щоб зрізати квіти, які росли на клумбі. Вийшла з ножем, знову крикнула працівнику, щоб забрали машину, почула як сміються в тому числі і ОСОБА_12 ; ще крикнула: « ОСОБА_14 , забери машину», потім взяла із кучі піску 1 камінець, щебінь 25 фракції, пошпурила в паркан; який заторохкотів, почула матюки, пішла до хвіртки, де побачила, як вилітає ОСОБА_12 , вона почала зачинять хвіртку; ОСОБА_15 вдарив через хвіртку один раз кулаком по її голові, потім вибив хвіртку разом з нею; ще раз вдарив по голові, в неї злетіла косинка і тапок з ноги. В цей час в правій руці тримала ніж, якого ховала подовж ноги, щоб не вихватив ОСОБА_15 . Від страху закривалась рукою та кричала, щоб він не чіпав її. Після третього удару вона нахилилась та правою рукою виставила ніж. ОСОБА_15 матюкався та рухався на неї та напоровся на ніж. Відчула що ніж увійшов і вийшов, один раз, побачила що ніж в крові, ОСОБА_15 також в крові та каже: «Я зараз умру». Ніж просто поставила, думала, що йому поріже руку. ОСОБА_15 відскочив він неї, вона зробила декілька кроків та розігнулась, побачила що зробила, стало погано і впала. Це все тривало приблизно до 5 хвилин. Ніж виставила в свій захист, в момент удару ножем очевидців не було. Прибігла сестра ОСОБА_16 , яка кричала і кликала ОСОБА_17 , який потім викликав швидку допомогу; стверджує, що в неї з потерпілим ОСОБА_12 і до цього були конфлікти.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 надала показання, відповідно до яких обвинувачена це двоюрідна сестра її батька та її хрещена, вона з нею в неприязних стосунках. 1 липня 2021 року вона була в м. Києві та поверталась додому, її чоловік поїхав раніше. Близько 19:00 подзвонив чоловік, всі дзвінки які поступають на її номер вона записує, та почула, що він з кимось лаявся. Запитала в нього, що сталося, він відповів, що у ОСОБА_18 «галюни», кидається камінням в забор. В телефоні чула стук в забор, також як починався скандал, чула як вони сварилися і матюкалися,чула «я умру», «держи сука». Прилетіла додому о 19:14, бачила як ОСОБА_19 була вся в крові, відкрила ворота домоволодіння, побачила як її чоловік сидів та тримався за серце та лилась кров. Через 18 хвилин приїхала швидка допомога, чоловіка забрали в лікарню, зробили операцію, на другий день перевезла його в іншу лікарню Києві, де в реанімації він пробув ще три дні. Вона чула весь конфлікт, до них приїхав ОСОБА_20 який проводив заміри на «заборчик» для квітів та поставив свій автомобіль за 1,5 метри до хвіртки обвинуваченої. На камерах відеоспостереження вона бачила як ОСОБА_19 відкривала «калітку» на вулицю, чоловік вийшов і через 11 секунд був на її подвір`ї обвинуваченої. В лікарні вона говорили з чоловіком, він бачив великий кухонний ніж у ОСОБА_19 . 17 липня 2021 року чоловіка виписали, потім продовжували лікування через ускладнення із серцем. Лікування чоловіка тривало, а потім він захворів на « ОСОБА_21 » та помер, уважає що через обвинувачену. З обвинуваченою з 2014 року почалися непорозуміння через оформлення землі, що успадкувала від батька, раніше були конфлікти, але словесні, фізична бійка була вперше. Що стосується цивільного позову то вона його підтримує.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 надала показання, відповідно до яких обвинувачена це її рідна сестра. 1 липня 2021 року вона сиділа із сестрою та пила каву, бо вона поряд знімає город в домоволодінні АДРЕСА_2 , туди і пішла. Через 15 хвилин чула, як в дворі кричала ОСОБА_19 , щоб ОСОБА_12 забрав машину, яка стояла під її кіткою, а ОСОБА_12 кричав « дайте мені камінь». Коли прибігла, то обвинувачена стояла під хвірткою, а ОСОБА_15 біг до неї з кулаками. ОСОБА_19 хотіла зачинити хвіртку, а ОСОБА_15 правою рукою вдарив її по голові, в той момент коли підпирала хвіртку. ОСОБА_12 вибив ОСОБА_19 разом із хвірткою в двір будинку АДРЕСА_1 , бив кулаком по її голові, матюкався. Поки кликала чоловіка обвинуваченої, а коли розвернулась, то сестра лежала на землі, а ОСОБА_15 затискав рану рукою, текла кров. Підбігла ОСОБА_23 , ОСОБА_19 була без свідомості, а ОСОБА_15 попросила піти додому. ОСОБА_17 , чоловік обвинуваченої, викликав поліцію та дві карети швидкої, повідомив, що ножове поранення. Потім приїхала поліція, перша швидка, а потім і друга швидка.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_24 надав показання, відповідно до яких 1 липня 2021 року о 18:00 по роботі приїхав до ОСОБА_8 , до нього додому, заїхав за ним у двір, а ОСОБА_15 попросив виїхати із двору, щоб він перетасував свої машини місцями. Здав назад та запаркував автомобіль ВАЗ синього кольору за 5 метрів від паркану ОСОБА_15 . Автомобіль поставив зліва, перед двором ОСОБА_15 , де 1,5-2 м можна відкрити хвіртку. Приїхав зробити контрольні заміри декоративного забору для квітів. Почув грохот по металу та крики. ОСОБА_15 , пішов розбиратися, в той момент був спокійний, після чого було чути крики, а через 1 хвилину повернувся ОСОБА_15 із раною, тримався за серце, текла кров, після втратив свідомість. Прийшла його дружина. А через 5-10 хвилин прийшов їх сусід, щоб забрали машину; потім він дочекався доки приїхала швидка та поліція та поїхав додому.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 надала показання, відповідно до яких вона з обвинуваченою двоюрідні сестри, а потерпіла ОСОБА_26 її племінниця. 1 липня 2021 року після обіду, перед днем народження ОСОБА_27 , вона рвала малину на городі будинку АДРЕСА_3 . У обвинуваченої бачила в руках ножа, яка говорила, що вийшла обрізати квіти та казати ОСОБА_15 , щоб від хвіртки прибрав машину. Вона бачила, як ОСОБА_12 заходив у хвіртку, ОСОБА_19 стояла біля неї; діалогу вона не чула, однак чула як спілкувалися на підвищених тонах, матюкалися. ОСОБА_15 вдарив рукою по голові Оксану орієнтовно 2 рази. ОСОБА_12 стояв обличчям до неї, а обвинувачена до неї стояла спиною, бо з точки де вона стояла проглядається подвір`я ОСОБА_3 ; почула викрик «Ой..ой..». Забігла в двір до обвинуваченої, побачила хвіртку яка була тоді відкрита в середину, хоча відкривається на дорогу. ОСОБА_15 пішов до себе додому, у нього лилась кров. ОСОБА_19 стояла, а потім впала, на землі бачила ніж, який валявся та калюжу крові. Вітя,чоловік обвинуваченої був в хаті, він вибіг лише коли пішов ОСОБА_15 . Не знає хто викликав швидку допомогу та поліцію. Вона зайшла в двір до ОСОБА_8 однак не пам`ятає чи він сидів, чи лежав. Нанесення самого удару ножем вона не бачила, однак стверджує, що раніше між ними були конфлікти, предметом спору була земельна межа.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_28 надав показання, відповідно до яких обвинувачена це його дружина. В той день була п`ятниця, близько 15-16 годин, 1 липня 2021 року, він був вдома. Оксана казала, що піде різати квіти. Поставив ОСОБА_12 машину біля самої їх хвіртки, яка відкривається надвір. ОСОБА_19 протягом дня, 5-6 разів робила зауваження, щоб прибрали машину, щоб не було скандалу; коли син ОСОБА_29 прийде з роботи. За 10 хвилин до події теж казала. ОСОБА_30 через паркан крикнула: «Вітя біжи, там ОСОБА_19 та Льоша б`ються», він вибіг з хати за 1-1,5 хв., відразу побачив ОСОБА_8 , який тримався за груди, та кричав «Ах ти с НОМЕР_1 ». Льоша стояв біля хвіртки за 1,5 метри в дворі, ОСОБА_19 від хвіртки 4 метри, а ОСОБА_31 стояла за 2 метри від ОСОБА_19 . Коли ОСОБА_14 виходив із їх двору, то ОСОБА_19 почті падала без свідомості. Він не бачив та не чув, як дружина кидала каміння, бо до забору 20-30 метрів і він був у навушниках. Бачив як ОСОБА_32 кидала тапок на вулицю, бо подумала, що він його ( ОСОБА_8 ), а він вийшов та забрав з вулиці. Він сам викликав поліцію, яка приїхали лише через 30 хвилин та швидку. З дружиною проживає з 2002 року, вона адекватна, роботяща, має нормальні відносини, а ОСОБА_12 характеризує, як запального та того, що постійно кричить, у них з дружиною всі сварки були через паркан.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_33 надав показання, відповідно до яких йому слідчий усно доручив, щоб оформлював документи по іншій справі, інформацію брав виключно з бази; слідчий доручив подивитися в базі АРМОР, а з ОСОБА_34 спілкувався лише один раз по справі пов`язаної із стрільбою, а що стосується характеристики на ОСОБА_8 яка в даній справі, то вона видана в іншу справу.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_35 надав показання, відповідно до яких з обвинуваченою особисто не знайомий, знає що вона живе по сусідству із ОСОБА_12 , 1 липня 2021 року вдень, разом із ОСОБА_36 займалися будівельними роботами в домоволодінні ОСОБА_12 . чули крики, ОСОБА_37 перемовлявся з сусідкою, казав, що вона йому показувала ножа, також чув удари по металевій огорожі зі сторони сусідки, було два «прильота». Вони про це повідомили ОСОБА_12 , він відлучився, чули крики, гавкав собака, було шумно. Потім прибіг ОСОБА_38 , щоб викликав швидку допомогу. ОСОБА_12 побачив, як він вже сидів на кріслі в дворі, блідий, під лівою рукою в нього проникаюче поранення і кровотеча, він задихався, казав, що помирає. Обвинувачена якось негативно відносилась до робітників, які працювали.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_37 надав показання, відповідно до яких обвинувачена йому ніким не являється, вона живе по сусідству там де він працював. У той день, дати точне не пам`ятає, однак було тепло, літо, після обіду, але ще світло на вулиці, працював на даху в ОСОБА_12 , міг бачити ту сторону, де живе сусідка. Приїхав до ОСОБА_15 зварювальник та поставив автомобіль ВАЗ під забором сусідки. Він сидів на даху і сусідка зі своєї сторони підходила до паркану і показувала йому здорового ножа, приблизно до 50 см довжиною та 5 см шириною, зі словами « ОСОБА_38 поріжу». Дані погрози він не сприйняв реально. Чув, як каміння зі сторони сусідки полетіло в паркан, після чого ОСОБА_12 вийшов, його не було пару хвилин, коли повернувся тримався за серце. Олексія може охарактеризувати як хорошу людину, з ним не було проблем, чесний, серйозний дядько.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_39 надав показання, відповідно до яких він розслідував дане кримінальне провадження, не може згадати чому ним не було призначено експертизу по визначенню тяжкості тілесних ушкоджень нанесених ОСОБА_12 . обвинуваченій; щодо характеристики на ОСОБА_12 то вона була потрібна лише в одному кримінальному провадженні і надана офіцером поліції; характеристика на особу долучається до матеріалів, а коли необхідність, то реєструється. Щодо свідка ОСОБА_40 , який фігурує в реєстрі матеріалів кримінальної справи, то в реєстрі міг зробити описку.

З-поміж іншого, під час судового розгляду безпосередньо досліджені такі докази:

- витяг з ЄРДР внесеного 02 липня 2021 року за № 0000373, згідно якого 1 липня 2021 року о 19:00, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході сварки із сусідом ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із використанням предмету схожого на ніж нанесла останньому тілесні ушкодження (т.1 а.с. 97);

- протокол огляду місця події від 1 липня 2021 року з фототаблицею, об`єктом огляду є територія домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Вхід до території домоволодіння здійснюється через решітчасту металеву хвіртку, яка на момент огляду відчинена. Територія домоволодіння огороджена по периметру. На подвір`ї трав`яний настил. На відстані близько 30 метрів від вище описаної хвіртки, на території знаходилась продовгувата пляма речовини бурого кольору, яка знаходиться на тряв`яному покриву розміром 30х20 см. Крім цього, протилежно хвіртки на території домоволодіння на відстані 2м 40 см знаходиться хустка білого кольору із візерунком блакитного кольору, від стовпчика хвіртки на відстані близько 3,2 метри знаходяться полімерні капці чорного кольору із зеленими полосками Roksol, 43 розміру між якими знаходився ніж довжиною 29 см. З плямами РБК з написом HONGLI із пластиковим заплатками жовто-коричневого кольору. Від хвіртки по колу в хаотичному розташуванні знаходяться краплі речовини бурого кольору. В ході огляду вище вказаний ніж вилучається та поміщується до паперової коробки синього кольору з написом VFOPP, який опечатується біркою. Крім цього із плям бурого кольору робиться змив на ватну паличку по поміщується до паперового конверту білого кольору. Окрім цього з місця огляду до спец. пакету НПУ ТСУ № INZ 40577673 вилучаються вище описані капці чорного кольору із зеленими вставками, написом HONGLI ( т.1 а.с 100-105);

- протокол проведення слідчого експерименту від 10 серпня 2021 року з додатком, за участю потерпілого ОСОБА_12 , який пояснив, що неприязні відносини розпочалися давно, вони постійно з ОСОБА_3 «воюють», а 1 липня 2021 року близько 18:00 він під`їхав до свого будинку до робочих, які в нього працювали, він робить загороди, щоб ОСОБА_3 не кидала банки та не заглядала до нього в двір. Робочі сиділи на даху сараю, казали, що ОСОБА_3 бігала по дворі з ножем та погрожувала, що всіх поріже, та всі машини поріже, вона цілий день залякувала їх, бо вони цілий день в нього працювали. Бігала з ножем - «тесаком» та говорила, що як приїде ОСОБА_12 , то вона йому влаштує. Коли він приїхав, то ОСОБА_3 почала кидати каміння через паркан, до того вона не кидала. Коли приїхала жінка з його дитиною, він пішов їх зустрічати. ОСОБА_41 4 років йшла йому назустріч, коли через паркан, та в паркан, на неї летить каміння в кількості приблизно 10 штук, біля дитини пролетів камінь і він відразу пішов запитати у ОСОБА_3 , що це було, чому вона кидає каміння через паркан. Все це відбувалося приблизно 18:30, точного часу не пам`ятав. Коли він вийшов на ньому були лише шорти, біля двору стояла машини «Жигулі». Він підбіг до її хвіртки, вона хотіла виходить, він відштовхнув її, двері хвіртки були відчинені та бовтались. В дворі був ОСОБА_29 та її сестра. Він підбіг та сказав: « ОСОБА_19 , що ти кидаєшся камінням?», вона почала сваритись, він відштовхнув її, вона почала обзиватись на нього непристойними словами. ОСОБА_19 стояла обличчям до нього, почала на нього нападати і вони почали штовхатися, в це й час в неї був ніж в правій руці. Спочатку він не бачив ніж, звернув увагу, що на нього біжить ОСОБА_29 , і вона на нього також, він її відштовхнув, дивлячись, що біжить на нього банда. Потім схватився та сказав, що мене вбила, у нього була кров, зрозумів що це смертельно, пішов та вийшов із її хвіртки, вслід йому полетів тапочок. Це все швидко відбулося, пам`ятав, лишень ніж - тисак. Зайшов до себе в хвіртку, взявся за серце і покликав дочку ОСОБА_42 , сів за стіл, пару разів втрачав свідомість, отямився лише в реанімації (т.1 а.с.135-140);

- протокол проведення слідчого експерименту від 15 липня 2021 року з додатком, за участю підозрюваної ОСОБА_3 , яка пояснила, що 1 липня 2021 року близько сьомої години вона побачила, що під самою її хвірткою домоволодіння, що по АДРЕСА_1 , стоїть машина його робітника, стоїть так, що ледь відчиняється її хвіртка; вона почала хвилювався, щодо паркування, почала кричати, однак ніякої реакції; потім її чоловік заварив чай, якому вона сказала, що треба обрізати квіти півонії, бо оцвіла; взяла кухонний ніж та вийшла з будинку до «угла» хати, почула сусіда голос; взяла камінець та кинула в паркан, що той задрижав. Сусід вискочив, вона в той час стояла біля хвіртки, щоб зачинить її, побачила, що він біжить з кулаками на неї. Вона починає зачинять хвіртку, сусід кулаком через хвіртку, починає бити її в голову, рукою закривала голову та ховала ніж, щоб не побачив в руці, щоб не вихватив; не може пояснити як стояв в той момент потерпілий, однак колотив її по спині; відчула, як ніж у щось увійшов та вийшов, бо його міцно тримала в руці. Удар прийшовся в грудну черевну порожнину сусіду, він був з голим торсом в одних шортах, побачила як лилась кров та він сказав, що він тепер що, умре; вона лише тоді побачила що наробила (т.1 а.с.141-146 );

- висновок судово-молекулярної генетичної експертизи від 6 жовтня 2021 року за № СЕ-19/111-21/36063-БД, наданому на дослідження змиві з правої руки підозрюваної ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (об`єкт № 1.1) та змиві з лівої руки підозрюваної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об`єкт № 2.1) виявлено поодинокі клітини, крові не виявлено. Встановити генетичні ознаки поодиноких клітин виявлені в змиві з правої руки підозрюваної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (об`єкт № 1.1) та змиві з лівої руки підозрюваної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (об`єкт № 2.1) не вбачається за можливе у зв`язку з надзвичайно низьким вмістом ДНК в об`єктах, якого недостатньо для проведення ідентифікації аналізу. 2. У зв`язку з викладеним в п.1 питання не вирішується. 3. У наданому на дослідження змиві, РБК (об`єкт № 3.1) виявлено кров людини та клітини та ядрами. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові та клітин з ядрами виявлених у змиві РБК (об`єкт № 3.1) (таблиця 1.1 додаток 1). 4. Генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові та клітин з ядрами виявлених у змиві РБК (об`єкт № 3.1) збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак слідів крові та клітин з ядрами виявлених у змиві РБК (об`єкт № 3.1) та зразка букального епітелію потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 складає 9,36 х 10-36. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаному об`єкті, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 1.06 х1035 осіб (т.1 а.с.148-160);

- висновок судово-молекулярної генетичної експертизи від 6 жовтня 2021 року за № СЕ-19/111-21/36050-БД, встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію підозрюваної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (об`єкт № 2.1)( таблиця 1.1 додаток 1) .2. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (об`єкт № 1.1) (таблиця 1.1 додаток1 ) (т.1 а.с.162-171);

- висновок комплексної судово-дактилоскопічної та молекулярно-генетичної експертизи від 9 серпня 2021 року за № КСЕ-19/111-21/36073-Д, встановлено, що наданому на дослідження предметі зовні схожому на ніж з написом «HONGLI» вилучений під час огляду місця події від 01липня 2021, який проводився за адресою: АДРЕСА_1 , слідів папілярних узорів (слідів пальців або долонь рук) не виявлено. Відповісти на запитання: «Якщо так, то чи придатні вони для ідентифікації?», не виявилось можливим, у зв`язку з тим, що на наданому на дослідження об`єкті слідів папілярних узорів не виявлено. 2. Відповісти на запитання: «Чи є на наданому на дослідження предметі зовні схожому на ніж з написом «HONGLI», на якому знаходилися РБК, кров людини та/чи клітини з ядрами? Якщо так, то чи можливо встановити їх генетичні ознаки?», буде наведено в висновку експерта відділу молекулярно-генетичних досліджень лабораторії біологічних досліджень Київського НДЕКЦ МВС. 3. Відповідь на запитання: «Чи збігаються генетичні ознаки крові людини та/чи клітин з ядрами, виявлених на предметі зовні схожому на ніж з написом «HONGLI», з генетичними ознаками букального епітелію ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , генетичними ознаками букального епітелію ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .?» буде наведено в висновку експерта відділу молекулярно-генетичних досліджень лабораторії біологічних досліджень Київського НДЕКЦ МВС (т.1 а.с.173-178);

- висновок судово-молекулярної генетичної та дактилоскопічної експертизи від 19 жовтня 2021 року за № КСЕ-19/111-21/36073-БД, встановлено що відповідь па питання "и наявні на вилученому під час огляду місця події від 1 липня 2021 року , який проводився за адресою: АДРЕСА_1 та наданому на дослідження предметі зовні схожому на ніж з написом «HONGLI», на якому знаходилися РБК, сліди папілярних візерунків? Якщо так. то чи придатні вони для ідентифікації?» наведено в окремому висновку експерта при проведенні судової експертизи за експертною спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження» від 09 серпня 2021 року № КСЕ-19/111-21/36073-Д. 2. На наданому на дослідженні предметі схожому на ніж, а саме клинку (об`єкт № 1.1) виявлено кров людини та клітини з ядрами, руків`ї (об`єкт № 2.1) виявлено поодинокі клітини 3 ядрами , крові не виявлено. Встановлені генетичні ознаки (ДНК-профіль) поодиноких клітин з ядрами виявлених на руків`ї предмета схожого на ніж (об`єкт № 2.1) не встановлені у зв`язку із недостатньою кількістю біологічного матеріалу. 3. Генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові та клітин з ядрами виявлених на клинку предмета схожого на ніж (об`єкт № 1.1) збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак слідів крові та клітин з ядрами виявлених на клинку предмета схожого на ніж (об`єкт № 1.1) та зразка букального епітелію потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 складає 9,36 х 10-36. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаному об`єкті, зустрічається не частіше, ніжу 1 з 1,06 х 1035осіб. Походження вищевказаних слідів крові та клітин з ядрами виявлених на клинку предмета схожого на ніж (об`єкт № 1.1) від підозрюваної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 виключається (т.1 а.с.179-187);

- висновок судово-медичною експертизи № 93-К від 23 вересня 2021 року встановлено, що при вивченні наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_12 1975 р.н. встановлено, що у нього мало місце тілесне ушкодження у вигляді проникаючого сліпого колото-різаного поранення грудної клітки зліва з наявністю вхідної рани п`ятому міжребер`ї по передній паховій (аксілярній) лінії напрямком ранового каналу спереду назад, зліва направо, ушкодженням по його ходу лівого передсердя ,лівої легені, в ділянці 4-5 сегментів, розвитком лівобічного гемопневматораксу (з протоколу операції № 439, в плевральній порожнині до 2500м;, свіжої крові зі згустками, загальна кровотеча близько 3000 мл. при повітряній пробі, масивне поступлення повітря), геморагічного шоку III ступеню клінічної смерті. Виходячи з опису морфологічних властивостей вхідної рани вищевказаного поранення у медичній документації (з протоколу операції № 439: Останній розташований у вертикальному напрямку, шириною 3 см, краї рівні, кути гострі»), превалюванням глибини ранового каналу над довжиною вхідного отвору, слід вважати, що встановлене у ОСОБА_12 , тілесне ушкодження спричинене гострим предметом, який мас колюче-ріжучи властивості, що можливе «внаслідок удару ножем в область грудної клітки зліва», не виключено «01.07.2021 біля 19:00 у спосіб, що зазначений в клопотанні адвоката ОСОБА_43 » («вдарила ОСОБА_12 ножем у грудну клітину»). Вищевказане тілесне ушкодження відповідно до п, 2.1.3 й «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року №6, за критерієм небезпеки для життя відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, так як без надання своєчасної спеціалізованої медичної допомоги призвело би до настання смерті. В медичній науці, в тому числі судовій медицині, нема« наукового розподілу (класифікації) тіла людини на «життєво важливі ділянки». За певних умов (характер поранення, не звернення або пізнє звернення за медичною допомогою, особливості травмуючого предмету та багато інших факторів) навіть незначне травмування без пошкодження життєво важливих органів в своєму перебігу може призвести до настання смерті або інвалідизації людини. Для відповіді на питання 10 постанови судово-медичних даних не мається. У вищевказаних «Правилах...» щодо встановлення стійкої втрати загальної працездатності вказано: «...2.1.6 ... Розміри стійкої /постійної/ втрати загальної працездатності при ушкодженнях встановлюються після наслідку ушкодження, що визначився, па підставі об`єктивних даних з урахуванням документів, якими керуються у своїй роботі МСЄК. Під стійкою /постійною/ втратою загальної працездатності належить розуміти таку необоротну втрату функції, котра повністю не відновлюється. Під наслідком ушкодження, що визначився, належить розуміти повне загоєння ушкодження і зникнення хворобливих змін, які були ним обумовлені. Це не виключає можливості збереження стійких наслідків ушкодження /рубця. анкілозу,укорочення кінцівок, деформація суглобу, тощо/...». Відповідно до «Инструкции о порядке оганизации и проведения врачебно-страховой експертизы»(1986 рік), яка до теперішнього часу використовується для встановлення проценту стійкої втрати загальної працездатності при виконанні судово-медичних експертиз. У зв`язку з відсутністю подібних документів, розроблених МОЗ України, вирішенню вказаного питання рекомендується в строк не менше 6 місяців від моменту травми. У зв`язку з вищевказаним питання №12 постанови доцільно вирішувати не пізніше 6 місяців від моменту отриманням ОСОБА_12 травми, із наданням для вивчення комісії експертів, оригіналів усієї медичної документації з приводу його лікування за цей період часу( медичні картки стаціонарного хворого, медична карта амбулаторного хворого та інше), медичну документацію з даним про стан його здоров`я до вказаної травми (медична карта амбулаторного хворого, карта огляду МСЕК та інше) його безпосереднім обстеженням членами комісії експертів. Враховуючи дані DVD-RW диску з відеозаписами проведення слідчих експериментів за участю потерпілого ОСОБА_12 та підозрюваної ОСОБА_3 , можливо сказати, що більш ймовірне «...розташування потерпілого ОСОБА_12 і підозрюваної ОСОБА_3 в момент нанесення поранення» за умов, на які вказав під час слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_12 , ніж на які вказала підозрювана ОСОБА_3 що підтверджується характером спричиненого ОСОБА_12 поранення відповідно до його опису у наданій медичній документації (медична карта №2886 стаціонарного хворого КНП «Васильківська багатопрофідьна лікарня інтенсивного лікування») та аналізом відеозаписів експериментів: - локалізацією (розташуванням) вхідної рани (вхідного отвору) - «На передньо-латеральній поверхні грудної стінки зліва по передній аксілярній лінії в 5 міжребер`ї наявний вхідний отвір з якого виділяється кров. Останній розташований у вертикальному напрямку, шириною 3 см. краї рівні, кути гострі.»; - напрям ранового каналу «Напрямок раньового каналу спереду назад, зліва направо»; - антропометричними даними потерпілого із звинуваченої згідно відеозаписів проведення слідчих експериментів (т.1 а.с.188-195);

- висновок судово-медичної експертизи № 182 від 03 липня 2021 року, відповідно до якого при судово-медичній експертизі ОСОБА_3 знайдено наступні ушкодження: синці на лівій сідниці та на лівому стегні, садно на грудях зліва, набряк м`яких тканин в лівій висковій області. Описані ушкодження заподіяні тупими предметами можливо в строк указаний в постанові й обстежуваною. Набряк м`яких тканин на голові міг виникнути від удару кулаком по голові ОСОБА_3 . Після отриманих ушкоджень ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень ОСОБА_3 могла здійснювати активні дії (т.1 а.с.196);

- протокол огляду предмету від 25 жовтня 2021 року, предметом огляду являється CD-R диск для лазерних систем зчитування інформації фірми «Axent» s/n A3121XD14111603LH, на якому мається напис виконаний барвником чорного кольору, а саме: « ОСОБА_8 . ОСОБА_12 5 відео файлів». При поміщенні вищевказаного диску до дисководу персонального службового ноутбука встановлено, що на вказаному пристрої містяться 5 (п`ять) файлів (т.1 а.с. 199-212).

Аналізуючи представлені докази, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченої у вчиненому знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні показаннями свідків, документами, які надано обвинуваченням та містяться в матеріалах кримінального провадження, а також, дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Суд оцінює зібрані по справі і представлені докази відносними, належними, допустимими, достовірними і достатніми для правильного вирішення справи по суті, у зв`язку з чим, незважаючи на часткову неузгодженість показань, вважає можливим покласти їх в основу обвинувального вироку.

Суд кваліфікує діяння ОСОБА_3 за статтею 124 КК України як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

ІІІ. Мотиви суду щодо зміни обвинувачення

Відповідно до пред`явленого обвинувачення «01 липня 2021 року о 19:09 ОСОБА_3 та ОСОБА_12 перебували на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . У цей же час між ОСОБА_3 та ОСОБА_12 на ґрунті раптово неприязних відносин виник конфлікт у ході якого ОСОБА_3 . керуючись умислом, спрямованим на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , умисно нанесла йому один проникаючий удар ножем, який тримала у правій руці, в область грудної клітки зліва, внаслідок чого спричинила останньому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого сліпого колото різаного поранення грудної клітини зліва з наявністю вхідної рани п`ятому міжребер`ї по передній пахвовій (аксілярній) лінії, напрямок ранового каналу спереду назад, зліва направо, ушкодженням по його ходу лівого передсердя, лівої легені і ділянці 4-5 сегментів, розвитком лівобічного гемопневматориксу, геморагічного шоку III ступеня, клінічної смерті.

Таким чином, ОСОБА_3 заподіяла тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_12 та як без надання своєчасної спеціалізованої медичної допомоги призвело би до настання смерті.»

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковані за результатом досудового розслідування за частиною 1 статті 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисні тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Досліджуючи питання щодо правильності кваліфікації стороною обвинувачення за частиною 1 статті 121 КК України, суд виходить з такого.

Як вже зазначено, обвинувачена наголошувала на тому, що ОСОБА_12 почав наносити їй удари, а вона використала ніж з метою самозахисту.

Вирішуючи питання щодо конкуренції версій сторін обвинувачення та захисту стосовно подій інкримінованого кримінального правопорушення, суд зауважує на нижченаведеному.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Статтею 62 Конституції України гарантовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначені права і свободи мають своє відображення й у загальних засадах кримінального провадження, а саме у презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка відповідно до частини 1 статті 17 КПК України полягає у тому, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «indubioproreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (див. Рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості підозрюваного чи обвинуваченого після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.

Своєю чергою, сторона обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

При цьому поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону (див. постанову Верховного Суду від 09 квітня 2020 року у справі № 761/43930/17).

Частиною 1 статті 121 КК України передбачена відповідальності за умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Під час кваліфікації злочинів проти життя і здоров`я особи питання про наявність чи відсутність умислу на необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння.

Відповідно до пункту 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного.

Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Суд, проаналізувавши всі представлені докази, у тому числі показання обвинуваченої та свідків, дійшов висновку, що показання останньої щодо мотивів та умислу щодо завдання тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 є достатньою мірою логічними та послідовними і не викликають обґрунтованого сумніву в їх достовірності.

Суд вважає доведеною з боку сторони обвинувачення наявність у ОСОБА_3 прямого умислу на заподіяння умисного тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент потерпілому ОСОБА_12 , однак поза увагою сторони обвинувачення залишився той факт, що умисел на завдання тілесних ушкоджень виник у обвинуваченої внаслідок завдання їй тілесних ушкоджень з боку ОСОБА_12 , а вона при цьому діяла з перевищенням меж необхідної оборони.

Враховуючи всі досліджені під час судового розгляду докази, показання обвинуваченої та свідків, оцінюючи їх у сукупності та взаємозв`язку, зокрема, достовірно встановлені фактичні обставини нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, факт завдання тілесних ушкоджень обвинуваченій з боку ОСОБА_12 , які передували вчиненню нею інкримінованого діяння; обстановку та знаряддя злочину, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, механізм їх нанесення; статуру та комплекцію ОСОБА_3 і ОСОБА_12 , суд дійшов висновку про те, що у випадку, що розглядається, ОСОБА_3 під час умисного нанесення тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_12 діяла з перевищенням меж необхідної оборони.

З огляду на викладене, інкриміновані ОСОБА_3 діяння кваліфіковані судом за статтею 124 КК України як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

IV. Мотиви суду щодо призначення покарання

Керуючись приписами статей 50-52, 65-67 КК України, суд виходить із такого.

Передбачене частиною 124 КК України кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.

Обвинувачена 1959 року народження, пенсіонерка, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше. Вину у вчиненні кримінального правопорушення обвинувачена визнала частково. Судом також ураховуються висновки досудової доповіді щодо ОСОБА_3 , згідно з якими остання має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства.

Суд не встановив обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, суд також не встановив.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для призначення ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті 124 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у статті 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції.

Разом із цим, згідно з пунктом 2 частини 1 статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу (частина 5 статті 74 КК України).

Зважаючи на те, що з дня вчинення ОСОБА_3 інкримінованого діяння минуло понад три роки, а також беручи до уваги відсутність установлених частинами 2, 3 статті 49 КК України обставин, обвинувачену належить звільнити від покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

V. Рішення суду щодо цивільного позову

Відповідно до статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами, визначеними КПК України, і при цьому застосовуються норми ЦПК України. Згідно з частиною 1 статті 129 КПК України суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав та розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Так, потерпіла ОСОБА_8 заявила цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у якому просить стягнути з обвинуваченої 136 660,45 грн. матеріальної шкоди та моральну шкоду в розмірі 500000,00 грн.

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_12 знаходився на стаціонарному лікуванні з 01 липня 2021 року по 03 липня 2021 року у КНП «Васильківська БЛІЛ», а з 03 липня 2021 року по 17 липня 2021 року у КНП «Київська міська клінічна лікарня № 17». Весь цей час ОСОБА_8 була біля свого чоловіка, у палаті, сплачувала кошти спочатку за транспортування, потім за кров, за ліки, за операцію, потім знову за транспортування та госпіталізацію у київську лікарню, для чого сплачувала добровільні пожертви, купляла ліки, які виписували лікарі, а також розраховувалася за ліки, які представники Інтернет-аптеки приносили до них у палату лікарні. Її витрати складаються з: 14000,00 грн. - гроші, сплачені у КНП «Васильківська БЛІЛ» за кров; 84101,45 грн. - загальна вартість ліків, придбаних нею для чоловіка у аптеках за період часу з 01 липня 2021 року по 22 липня 2021 року; 5350,00 грн. - транспортування 03 липня 2021 року; 15304,00 грн. - добровільні пожертви 05 липня 2021 року на рахунок КНП «Київська міська клінічна лікарня № 17»; 16720,00 грн. - гроші, сплачені у КНП «Київська міська клінічна лікарня № 17» за ліки, що привозили з Інтернет-аптеки у палату лікарні; 765,00 грн. - гроші, сплачені мною 06 серпня 2021 року ТОВ «Нео-Лаб» за аналізи, зроблені ОСОБА_12 у Національному інституті серцево-судинної хірургії ім. М.М.Амосова; 420,00 - гроші, сплачені нею 02 серпня 2021 року за огляд її дитини дитячим неврологом.

Обґрунтовуючи завдання їй моральної шкоди, ОСОБА_8 зазначила, що винними діями цивільної відповідачки їй особисто завдана дуже суттєва моральна (немайнова) шкода, яку полягає у душевних стражданнях, які вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою - скоєнням тяжкого злочину щодо її чоловіка, який ледь вижив. Крім того, злочин був скоєний на очах у їхньої дитини, яку вона потім змушена була возити до дитячого лікаря - невролога, який 02 серпня 2021 року встановив діагноз - «неврозоподібний стан, порушення сну».

Ретельно проаналізувавши аргументи цивільного позову та додані до нього матеріали, суд виходить із того, що цивільною позивачкою не доведено заподіяння саме їй майнової шкоди внаслідок протиправних дій обвинуваченої. Із розумінням ставлячись до ситуації, що склалася, суд змушений констатувати, що заявлені позовні вимоги передусім стосуються прав ОСОБА_12 , а не ОСОБА_8 .

Своєю чергою, остання, набувши на стадії досудового розслідування статусу потерпілого та, вже після смерті ОСОБА_12 , яка настала не в результаті протиправних дій, що предметом даного судового розгляду, заявивши в підготовчому судовому засіданні про необхідність прийняття до розгляду судом поданого саме нею на стадії досудового розслідування цивільного позову, не надала суду відомостей про прийняття спадщини після ОСОБА_12 як обов`язкової передумови застосування статті 1219 ЦК України.

Отож суд зауважує на відсутності правових підстав для констатації завдання ОСОБА_8 матеріальної шкоди внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , як і правових підстав для правонаступництва щодо відшкодування шкоди, завданої здоров`ю ОСОБА_12 .

Отже, підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди суд зазначає, що згідно з пунктом 3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до пункту 9 цієї ж Постанови Пленуму ВСУ розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану .

Оскільки такий спосіб захисту цивільних прав, як компенсація моральної (немайнової) шкоди, не повинен стати засобом безпідставного збагачення потерпілої особи, розмір присудженої до відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен вести до збагачення потерпілого за рахунок винного.

Враховуючи всі обставини справи, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про доведеність завдання потерпілій душевних страждань, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо її чоловіка, та наявність підстав для часткового задоволення цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 40000,00 гривень.

VІ. Інші питання

Розподіл процесуальних витрат здійснюється в порядку статті 124 КПК України. При цьому суд вважає за належне стягнути на користь потерпілої понесені нею документально підтверджені процесуальні витрати, а саме витрати на правову допомогу в розмірі 45100 гривень (т.1 а.с.49-59).

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

З огляду на висновок суду про часткове задоволення позову, подальший арешт майна буде вочевидь неспівмірним із сумою задоволених позовних вимог, а тому відповідно до частини 4 статті 174 КПК України арешт майна, накладений ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 квітня 2024 року, належить скасувати.

Керуючись статтями 100, 124, 128, 174, 369-371, 373, 374, 615 КПК України, суд

ухвалив:

1. Визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 124 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

2. На підставі пункту 2 частини 1 статті 49, частини 5 статті 74 КК України звільнити ОСОБА_3 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

3. Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.

4. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 завдану кримінальним правопорушенням моральну шкоду в розмірі 40000 (сорок тисяч) гривень 00 копійок.

5. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 процесуальні витрати в розмірі 45100 (сорок п`ять тисяч сто) гривень 00 копійок.

6. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по справі в сумі 10 060 (десять тисяч шістдесят) гривень 32 копійок.

7. Скасувати арешт майна, накладений ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 квітня 2024 року (справа № 362/5775/21) на земельну ділянку площею 0,0995 гектарів, кадастровий номер :02:010:0017.

8. Речові докази, поміщені до камери схову відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області:

- змиви речовини бурого кольору, схожої на кров, предмет зовні схожий на кухонний ніж, з слідами речовини бурого кольору схожою на кров, які містяться в спец.пакеті № 2061713; полімерні капці чорного кольору,зі слідами речовини бурого кольору, схожої на кров, а також змиви з рук ОСОБА_3 , які містяться в паперовому конверті білого кольору та зразки букального епітелію потерпілого ОСОБА_12 , які містяться в паперовому конверті білого кольору - знищити;

- медичну картку стаціонарного хворого № 2886/3710 від 01 липня 2021 року на 35 арк. повернути до КНП «Васильківська БЛІЛ», що розташована за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Декабристів, 87;

- медичну картку стаціонарного хворого № 916/811 від 03 липня 2021 року на 52 арк., повернути до КНП «Київська міська клінічна лікарня № 17», що розташована за адресою: м. Київ, пров. Лабораторний, 16-20;

- CD-R диск для лазерних систем зчитування інформації фірми «Axent», s/nA3121XD14111603LH, на якому є напис виконаний барвником чорного кольору, а саме « ОСОБА_8 , ОСОБА_12 - 5 відео файлів», які долучені до матеріалів кримінального провадження № 0000373 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, обвинувачений і захисник подати клопотання про помилування. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1