справа №176/2667/24
провадження №1-кп/176/208/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жовті Води, кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води, Дніпропетровської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , який обіймає посаду солдата резерву 34 запасної роти, у військовому званні «старший солдат», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 серпня 2024 року за №0000444,

з участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався, в т.ч. Указом Президента України № 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05.02.2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14.02.2024 строком на 90 діб. Указ затверджено Законом України № 3564-ІХ від 06.02.2024. Останній раз Указом Президента України № 469/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23.07.2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12.08.2024 строком на 90 діб. Указ затверджено Законом України № 3 891-IX від 23 липня 2024 року.

Водночас, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24.02.2022 Президентом України видано Указ № 69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації.

Відповідно до ч. 8 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ст. 10, ст. 11, ч. З ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 69/2022, затвердженого Законом України № 69 від 24.02.2022, громадянин України ОСОБА_3 , призваний до лав Збройних сил України за мобілізацією та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , перебуває у військовому званні «старший солдат».

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №318 від 26.11.2022 солдата ОСОБА_3 , оператора відділення безпілотних авіаційних комплексів розвідувального взводу 3 механізованого батальйону наказом командира Окремої президентської бригади від 24 листопада 2022 року, №55-РС (по особовому складу) призначений на посаду водія 1 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону, ВОС 790037А, вважати, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання обов`язків за посадою.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 12 від 12.01.2023 солдата ОСОБА_3 , водія 1 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону наказом командира Окремої президентської бригади від 4 січня 2023 року, №8-РС (по особовому складу) призначено на посаду солдата резерву 34 запасної роти, вважати, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання обов`язків за посадою.

Відповідно до приписів ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» солдат ОСОБА_6 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, з 24 листопада 2022 і по теперішній час.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992 року з 17.10.2022 ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст.ст.6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІУ від 24.03.1999 року, та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

ОСОБА_3 увільнений від займаної посади та призупинено військову службу наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.06.2023 року

Знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , у ОСОБА_3 , на ґрунті ревнощів, своєї співмешканки ОСОБА_7 до малознайомого ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на спричинення будь-яких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 .

ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на спричинення будь-яких тілесних ушкоджень потерпілому, 26.08.2024 приблизно о 00 годині 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні кімнати квартири АДРЕСА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій та не бажаючи від них відмовлятися, стоячи обличчям до обличчя потерпілого ОСОБА_8 , наніс йому один прямий удар правою рукою в області лівого ока. Після чого в подальшому ОСОБА_3 , схвативши за руку потерпілого ОСОБА_8 , та продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, витяг потерпілого в приміщення загального коридору четвертого поверху, де наніс один удар долонею в область обличчя, після чого в подальшому приблизно біля дверей квартири 71 даного будинку ОСОБА_3 наніс один удар ногою в область черевної порожнини (живота), від якого ОСОБА_8 схватився за правий бік та присів на підлогу. В той час ОСОБА_3 зайшов до квартири АДРЕСА_3 , тим самим покинувши місце скоєння злочину.

У результаті протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження відповідно висновку експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи № 68 «Е» від 26.08.2024, у вигляді: - закритої тупої травми живота, розриву брижі тонкої кишки в двох місцях, розрив пасма великого сальнику, кровотеча в черевну порожнину, гемоперитонеу (кров в черевній порожнині) обсягом 1100 мл., крововилив в тканину гематома брижі тонкої кишки.

Виявлені в нього тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота, розриву брижі тонкої кишки в двох місцях, розрив пасма великого сальнику, кровотеча в черевну порожнину, гемоперитонеу (кров в черевній порожнині) обсягом 1100 мл., крововилив в тканину гематома брижі тонкої кишки, могли виникнути від дії тупого твердого предмету жорсткої або півжорсткої конструкції, а тому не виключено, що ці тілесні ушкодження могли бути спричинені за тим механізмом на який вказує потерпілий, тобто при ударі ногою в живіт, відноситься до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за критерієм як небезпечні для життя. Підстава: «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6 пункт 2.1.1., 2.1.2, 2.1.3 «л» та 2.1.3. «н».

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, щиро розкаявся. Дав суду показання за тих обставин, які викладені в обвинувальному акті. Зокрема, зазначив, що 26.08.2024 приблизно о 00 годині 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні кімнати квартири АДРЕСА_3 він на ґрунті ревнощів, своєї співмешканки ОСОБА_7 до малознайомого ОСОБА_8 наніс один удар долонею в область обличчя потерпілого, після чого витяг потерпілого в приміщення загального коридору четвертого поверху де наніс потерпілому один удар долонею в область обличчя та один удар ногою в область живота. При цьому зазначив, що повністю погоджується з фактичними обставинами кримінального правопорушення, яке викладено в обвинувальному акті. Не оспорює фактичні обставини кримінального правопорушення. Просив не досліджувати докази у кримінальному провадженні. Зазначив, що наслідки обмеження апеляційного оскарження вироку суду йому зрозумілі.

Докази вини, здобуті досудовим розслідуванням, обвинувачений визнає повністю і не оспорює їх. Правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. Дана позиція обвинуваченого є добровільною. Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин кримінального правопорушення.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового провадження, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, суд обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Cуд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого «поза розумним сумнівом» у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

Суд враховує особу обвинуваченого.

На обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога у Комунальному некомерційному підприємстві «Жовтоводська міська лікарня» Жовтоводської міської ради обвинувачений не перебуває. Зазначені обставини підтверджуються медичними довідками.

Згідно повідомлення Кам`янського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, обвинувачений на обліку не перебуває.

Згідно повідомлення Жовтоводського управління Кам`янської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості, обвинувачений на обліку як безробітній не перебуває.

Згідно повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачений на обліку військовозобов`язаних в 4 відділі не перебуває. На даний момент перебуває на обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно службової характеристики командира взводу 34 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , обвинувачений за час проходження служби зарекомендував себе з негативної сторони, неодноразово самовільно залишав територію військової частини.

Обставини, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлені.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щире каяття, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавленні волі з реальним відбуванням такого покарання.

Підстав для застосування ст.ст.69,75 КК України не має, оскільки судом не встановлено обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненного кримінального правопорушення.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого, до набрання вироком законної сили, залишити попередній тримання під вартою.

Строк відбування покарання обвинуваченому рахувати з 30.08.2024 року.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368,369-371,373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 /п`ять/ років.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили, залишити попередній тримання під вартою.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з 30.08.2024 року.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- банка, зеленого кольору, з написом «TUBORG», ємкістю 0,5 л., поміщена до паперового конверту НПУ, квитанція 1650 знищити.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя