Справа № 465/4483/21
пр.№ 1-в/464/135/24
У Х В А Л А

05 вересня 2024 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засідання в залі суду у місті Львові клопотання командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 про звільнення від покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_4 в порядку ч.1 ст.78 КК України,-

в с т а н о в и в:

Командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, в якому просить звільнити від покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_4 , у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Учасники справи, будучи належним чином повідомлені, у судове засідання не з`явилися, просять розгляд клопотання здійснювати у їх відсутності, що не перешкоджає розгляду клопотання у відповідності до з ч.5 ст.539 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд дійшов наступного висновку.

За вимогами ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. За умовами п.9 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

У відповідності до положень ст.ст.22, 26 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Вироком Франківського районного суду м.Львова від 21 липня 2021 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покаранняз випробовуванням,встановлено іспитовий строк терміном на 3 роки.У відповідності до вимог ч.1 ст.76 КК України покладено обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/роботи.

Військовослужбовець ОСОБА_4 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та 21.04.2023 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 та відсутній на військовій службі по теперішній час. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22.05.2024 №147 солдату ОСОБА_4 військову службу призупинено.

У силу приписів ст.76 КК України нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Аналогічне норма міститься у ст.163 КВК України: нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, а стосовно військовослужбовців - командирами військових частин.

За положеннями ст.78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими встаттях 71,72цього Кодексу.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі (ст.165 КВК України).

Як виснувала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 грудня 2021 року у справі № 617/775/20 звільнення від відбування покарання з випробуванням має умовний характер: призначений захід примусу хоча й не застосовується, однак у перспективі особа звільняється від його відбування за умови виконання встановлених судом обов`язків протягом іспитового строку. Упродовж цього строку засуджений піддається заходам системного контролю за його поведінкою.

Стосовно військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, який протягом іспитового строку виконав покладені на нього судом обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення (підтверджується наданою військовослужбовцем довідкою про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України, отриманою відповідно доПорядку доступу до відомостей персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 листопада 2016 року № 1256, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 січня 2017 року за № 22/29890), після закінчення іспитового строку командир (начальник) військової частини (установи) надсилає до місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого проживає такий військовослужбовець, клопотання про звільнення його від призначеного покарання та його особову справу. Наведене передбачене Порядком здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 17 вересня 2020 року за № 337.

Судом установлено, що засуджений ОСОБА_4 відбув іспитовий строк, призначений вироком Франківського районного суду м.Львова від 21 липня 2021 року, виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення чи систематичних правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, а тому суд приходить висновку, що його слід звільнити від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Керуючись ст.ст.369-372, 532,537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання задоволити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбуття покарання призначеного вироком Франківського районного суду м.Львова від 21 липня 2021 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом семи днів з дня її оголошення. При обчисленні строку днями не береться до уваги той день, від якого починається строк (ч.5 ст.115 КПК України).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1