Справа № 734/3506/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/657/24
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Бобровицького районного суду Чернігівської області від 17 червня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою місцевого суду продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України - до 15 серпня 2024 року. Місцевий суд вказав, що передбачені ст.177 КПК України ризики продовжують існувати, до спливу строку тримання ОСОБА_8 під вартою дане кримінальне провадження не завершено, відсутні підстави для заміни останньому раніше обраного запобіжного заходу на більш м`який, тому строк тримання під вартою обвинуваченому необхідно продовжити.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник ОСОБА_7 подала в інтересах обвинуваченого апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу місцевого суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Послалася на те, що вказані у клопотанні прокурора ризики, які існували на час застосування запобіжного заходу, суттєво зменшилися, а частина з них взагалі перестала існувати. Вказує, що ОСОБА_8 вину визнає повністю, щиро кається у скоєному, повністю відшкодував завдану шкоду, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, також має міцні соціальні зв`язки; його мати, яка є особою похилого віку, та цивільна дружина, хворіють. Крім того, її підзахисний потребує стаціонарного лікування та медичного обстеження. Зазначає, що посилання суду на те, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, є необґрунтованим та спростовується даними, що містяться у матеріалах провадження. Її підзахисний не переховувався від слідства, а був вимушений переховуватись від невідомих осіб, які його переслідували. Потерпіла та свідки вже надавали показання, з ними проведені слідчі дії, та їх результати зафіксовані у відповідних протоколах, обвинувачений вину визнає, а тому відсутні обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_8 намагатиметься вплинути на них задля зміни ними своїх показань. Посилається на порушення процедури зміни запобіжного заходу із застави на тримання під вартою, оскільки стороною обвинувачення для розгляду цього клопотання були надані документи, отримані шляхом копіювання, а не у порядку тимчасового доступу.

Заслухавши доповідь судді; захисника обвинуваченого, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; думку прокурора, котрий просив ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, на розгляді Бобровицького районного суду Чернігівської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 05.05.2018 за №0000272, по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

ОСОБА_8 20.03.2018 був звільнений з Чернігівського слідчого ізолятора під заставу, після чого порушив покладені на нього обов`язки, не виходив на зв`язок зі слідчим, переховувався, був відсутній за місцем реєстрації та відомим місцем проживання, його місцезнаходження було невідоме, у зв`язку з чим 07.05.2018 він був оголошений у розшук. 03.05.2023 обвинувачений був затриманий та ухвалою слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 04.05.2023 року йому змінено запобіжний захід у виді застави на тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, в тому числі й судом.

Відповідно до ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи питання про доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , місцевий суд, ураховуючи, що передбачені ст.177 КПК України ризики не зникли, судове провадження не завершене, зважаючи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання останнім процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам, правильно дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

Посилання апелянта на необґрунтованість ризиків, вказаних у клопотанні прокурора, та на відсутність доказів, які обґрунтовують обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 , та подальше тримання його під вартою, не можуть бути підставою для скасування ухвали суду та обрання обвинуваченому запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Дані про особу обвинуваченого та наявність міцних соціальних зв`язків, на які посилається апелянт, не спростовує правильності висновків суду з урахуванням вищевказаних обставин.

Твердження захисника про неможливість перебування ОСОБА_8 під вартою через стан здоров`я, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки будь-яких доказів, які б підтвердили, що обвинувачений не може отримувати відповідне лікування в умовах слідчого ізолятора, апеляційному суду не надано.

Всім іншим доводам апеляційної скарги, місцевим судом надана правильна оцінка, з якою погоджується і колегія суддів.

Отже, продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_8 , місцевий суд правильно зазначив, що вказані прокурором ризики не зменшились та визнав їх такими, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, і на даний час вони виключають скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як про це просить сторона захисту.

Доводи апелянта про порушення процедури зміни ОСОБА_8 запобіжного заходу із застави на тримання під вартою не можуть бути предметом розгляду у даному провадженні під час перегляду ухвали суду про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Бобровицького районного суду Чернігівської області від 17 червня 2024 щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4