І. КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 758/5849/23 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/4951/2024 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 22.07.2024,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 22.07.2024 у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій вказує на відсутність доказів вчинення ним кримінального правопорушення, неналежні умови тримання під вартою та незабезпечення медичною допомогою та необхідними ліками.

Перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого, вважаю, що у відкритті провадження за поданою апеляційною скаргою слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Абзацом 2 ч.2 ст. 392 КПК України визначено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

З аналізу вищевказаної норми Закону слідує, що апеляційному оскарженню підлягають лише ухвали суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зміну іншого запобіжного заходу на тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт не може бути предметом самостійного апеляційного оскарження, заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної скарги на остаточне судове рішення за наслідком розгляду кримінального провадження.

Наведене вказує на те, що апеляційна скарга обвинуваченого в частині оскарження ухвали суду про відмову у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 22 липня 2024 року, слід відмовити, оскільки в даному випадку апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст. 399 КПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 22.07.2024, якою йому відмовлено у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_2