Справа № 562/1912/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2024 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунові Рівненської області кримінальне провадження № 0000065 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Здолбунів Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, пенсіонера, фізичну особу-підприємця, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України, -

в с т а н о в и в:

03 лютого 2022року за заявою ОСОБА_5 Здобунівським районним судом Рівненської області ухвалено рішення у справі № 562/238/22 про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_4 строком на 6 місяців у вигляді заходів тимчасового обмеження його прав та покладанням на нього обов`язків: заборони наближатися на відстань 100 (сто) метрів до місця проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , місця її роботи у Здолбунівській ЗОШ № 1 по АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , інші місця часткового відвідування, зокрема, Катеринівська церква; заборони вести листування, телефонні переговори або контактувати з ОСОБА_5 через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Однак, ОСОБА_4 , будучи ознайомленим 16 лютого 2022 року під підпис із зазначеним вище рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03 лютого 2022 року, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч.4 ст.350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, вчиняючи свої дії умисно, 18 лютого 2022 року близько 08 год. 00 хв. перебував поблизу місця роботи ОСОБА_5 , а саме: на відстані менше 100 метрів від Здолбунівської ЗОШ №1 за адресою: АДРЕСА_3 , чим скоротив визначену рішенням суду відстань, де спілкувався з потерпілою.

22 жовтня 2024 року потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України уклали угоду про примирення.

Відповідно до змісту угоди про примирення дії обвинуваченого кваліфіковані за ст.390-1 КК України як умисне невиконання обмежувального припису.

Під час досудового розслідування ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в інкримінованому кримінальному правопорушенні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ст.390-1 КК України у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік із застосуванням обмежувальних заходів, передбачених пунктами 3, 4 ч.1 ст.91-1 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КК України, які роз`яснені потерпілій та обвинуваченому.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що спроможний виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просить угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 просить затвердити укладену угоду про примирення від 22 жовтня 2024 року та призначити узгоджене сторонами покарання, будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Прокурор вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просить угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався у тому, що сторони правильно розуміють зміст угоди про примирення, наслідки її укладення та затвердження відповідно до ст.473 КПК України. Обвинуваченому роз`яснено обмеження права на оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному і касаційному порядку та відмову від здійснення права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення, на допит свідків обвинувачення у судовому засіданні, заявлення клопотань про виклик свідків і подання доказів, що свідчать на його користь (п.1 ч.4 ст.474 КПК України) та, що у разі невиконання ним угоди про примирення, відповідно до ст.476 КПК України потерпіла має право протягом строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та призначення судового розгляду даного кримінального провадження в загальному порядку. Потерпілій роз`яснено обмеження права на оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному і касаційному порядку та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Усвідомивши вказані обставини, сторони в судовому засіданні наполягають на істинності своєї позиції щодо примирення та запевнили суд, що укладення угоди є добровільним.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ст.390-1 КК України як умисне невиконання обмежувального припису.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст.390-1 КК України, є кримінальним проступком.

Пом`якшуючими покарання обставинами суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягається вперше.

Перевіривши угоду про примирення на відповідність закону, суд переконався, що умови угоди не суперечать вимогам ст.471 КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства; не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; укладання угоди було добровільним; виконання сторонами взятих на себе за угодою зобов`язань є можливим.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення та ухвалення вироку з призначенням міри покарання, узгодженої сторонами угоди.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання щодо документів суд вирішує згідно вимог ст.100 КПК України.

Надані прокурором суду документи кримінального провадження № 0000065 необхідно залишити у матеріалах кримінальної справи протягом усього часу їх зберігання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду у даному кримінальному провадженні не обирався, клопотання про обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили учасниками судового провадження не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.369-371, 374, 376, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення, укладену 22 жовтня 2024 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000065, на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України.

ОСОБА_4 визнати винним по ст.390-1 КК України та призначити йому покаранняу виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік.

На підставі ч.2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи, навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Виконання покарання у виді пробаційного нагляду покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Застосувати до ОСОБА_4 обмежувальні заходи, передбачені пунктами 3, 4 ч.1 ст.91-1 КК України, у вигляді заборони наближатися на відстань меншу 100 (сто) метрів до потерпілої ОСОБА_5 , до місця проживання потерпілої ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , місця її роботи - Здолбунівська ЗОШ №1 за адресою: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 ; заборони листування, телефонних переговорів або контактувати з ОСОБА_5 через інші засоби зв`язку особисто.

Документ по справі: оптичний диск СD-R, долучений свідком ОСОБА_7 , - залишити у матеріалах кримінального провадження № 0000065.

Документи кримінального провадження № 0000065 залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання. Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 (Тридцяти) днів з дня його проголошення.

С у д д я