Справа № 385/1153/22
Номер провадження 1-кп/404/326/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши під час відкритого підготовчого судового засідання у м. Кропивницькому обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000090 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Жакчик Гайворонського району Кіровоградської області, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_5 ,

представників потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Прокурором заявлено клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 на 60 днів, посилаючись на підстави та ризики, передбачені кримінальним процесуальним законом.

Захисник ОСОБА_8 заперечував проти клопотання прокурора, зазначивши, що подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 є порушенням розумних строків тримання під вартою. Поведінка обвинуваченого не викликає сумнівів в тому, що ризики на які вказує прокурор, перестали існувати і є безпідставними, а обґрунтування є формальними. Просить застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 заставу.

Захисник ОСОБА_9 заперечувала проти клопотання прокурора, посилаючись на те, що ризики, наведені прокурором є формальними, нічим не підтверджені. Автоматично зменшились ризики, на які посилається прокурор, обвинувачений виключно позитивно характеризується, має бездоганну репутацію, не має наміру переховуватися від суду. Ризик спотворення речових доказів відсутній, так як останні перебувають в суді. Просить застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Представники потерпілих, потерпілий та законний представник потерпілого підтримали думку прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку захисників.

Заслухавши учасників судового провадження та дослідивши надані докази, суд приходить до таких висновків.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 були застосовані заходи забезпечення кримінального провадження - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинуваченому ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено. Також суд оцінює суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке йому інкримінується. Будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості його подальшого тримання під вартою до суду не надходило.

Суд враховує ризики можливого впливу з боку обвинуваченого на потерпілих та свідків, вірогідності його переховування від суду, скоєння ним нових злочинів чи правопорушень, обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не припинили існувати; обставин, що свідчать про неможливість утримання його під вартою не встановлено. Обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за що передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, що є особливо тяжким злочином.

Обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутого щодо ОСОБА_3 обвинувачення, можливо виправдано вважати, що такий ризик існує.

Таким чином із врахуванням обставин, передбачених ст.178 КПК України, які наведені раніше, оцінюючи суворість можливого покарання обвинуваченого, тяжкість висунутого обвинувачення, суд приходить до висновків щодо існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з якими обвинувачений, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Вищезазначені обставини є необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого під вартою.

Отже заявлені стороною обвинувачення ризики є триваючими, не спростовані доводами обвинуваченого та не зменшилися в такому обсязі, що забезпечило б належну процесуальну поведінку обвинуваченого шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення «Лабіта проти Італії», за яким питання розумності строків тримання особи під вартою вирішуються судом, зважаючи на наявність дійсного публічного інтересу у триманні особи під вартою, що переважає над приватним правом особи на особисту недоторканність.

Відтак клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 331, 369-372, 392 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 18.10.2024 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Суддя Кіровського районного

суду м. Кіровограда ОСОБА_1