1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/8952/24 1-кс/335/4370/2024
17 жовтня 2024 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засіданні ОСОБА_2 ,
представника власника майна адвоката ОСОБА_3 ,
20.08.2024 в рамках вказаного кримінального провадження за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук, в ході якого було виявлено та вилучено майно ОСОБА_6 :
- троє шорт (чорного кольору 2 шт., джинсові 1 шт.), упаковано в паперовий пакет;
- дві пари кросівок «Найк» (чорного кольору 1 шт., комбіновані білого-чорні 1 шт), упаковано в картонну коробку.
16.09.2024 року ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя було задоволено клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області про арешт вище зазначеного майна.
Метою накладення арешту відповідно до ухвал слідчого судді було збереження речових доказів.
Сторона захисту вважає, що наразі відпали потреби в арешті вилученого майна, оскільки вилучене майно не містить слідів злочину, не використовувалося, як знаряддя чи доказує факти або обставини вчинення злочину.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав, посилаючись на обставини викладені в матеріалах клопотання.
Слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечували проти клопотання про скасування арешту з означеного заявником майна, прокурор вказав, що вказане майно не має доказового значення у даному кримінальному провадженні.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши учасників кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна(ч. 10 ст. 170 КПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
У відповідності до ухвали слідчого судді метою арешту вилученого під час обшуку майна відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КК України є забезпечення збереження речового доказу.
Під час судового засідання установлено, що вказане заявником майно, з якого заявник просить зняти арешт, було оглянуто слідчим, жодних слідчих дій з використанням вилученого майна не планується проводити, доказового значення у кримінальному провадженні вилучене майно не має, слідчий та прокурор не заперечували проти задоволення клопотання та повернення майна власнику, а тому слідчий суддя вважає, що клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 94, 98, 131, 132, 170-173, 174, 219, 284, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.09.2024 року справа № 335/8952/24 провадження 1-кс/335/3726/2024, з майна ОСОБА_6 , яке було вилучено 20.08.2024 року під час проведення обшуку за адресою: за адресою: АДРЕСА_2 , а саме з трьох шорт (чорного кольору 2 шт., джинсові 1 шт.), упаковано в паперовий пакет; двох пар кросівок «Найк» (чорного кольору 1 шт., комбіновані білого-чорні 1 шт), упаковано в картонну коробку.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1