Справа № 182/1435/24
Провадження № 1-кп/0182/859/2024
У Х В А Л А

Іменем України

27.08.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 лютого 2024 року за №0000227 стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч.4 ст. 185 КК України,

з участю сторін судового провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Нікопольського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 лютого 2024 року за №0000227 за обвинуваченням ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 185 КК України. Стосовно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжено судом на строк до 31.08.2024 року. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у судове засідання не з`явились, але надали заяви про проведення судового розгляду кримінального провадження за їх відсутності. Інших клопотань не заявляли і покладалися на розсуд суду під час вирішення будь-яких клопотань інших учасників процесу.

Потерпілий ОСОБА_8 , допитаний в судовому засіданні раніше, висловлював свою думку щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, але в цілому покладався на розсуд суду під час вирішення клопотання прокурора.

Прокурор повторно звернувся до суду з письмовим клопотанням про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого на строк не більше двох місяців, посилаючись на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування від суду, оскільки у разі доведеності вини обвинуваченого, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Крім того, існує ризик повторного вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, не має законних джерел прибутку, в його оточенні не має осіб, які б змогли його забезпечувати і бути стримуючим фактором від вчинення злочину. Прокурор просив врахувати відомості про репутацію обвинуваченого, який перебуваючи під домашнім арештом, в межах іншого кримінального провадження, яке перебуває на розгляді в Нікопольському міськрайонному суді, ухилився від явки до суду, а ухвали суду про привід обвинуваченого були залишені без виконання, в зв`язку з не встановленням місця перебування останнього, як наслідок його було оголошено у розшук. До того ж, він є раніше судимою особою за вчинення аналогічних корисливих злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу і просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання цивільної дружини обвинуваченого - ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, до суду надійшла заява від ОСОБА_9 в якій вона зазначила, що вона не проти спільного проживання з ОСОБА_3 , може забезпечити його житлом та утримувати його, оскільки офіційно працевлаштована і має стабільний дохід, що доведено довідкою ТОВ « Птахокомплекс «Дніпровський».

Вказану заяву підтримала свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні, будучи приведеною до присяги.

Обвинувачений ОСОБА_10 посилався на те, що ризики на які покладається прокурор є недоведеними взагалі. У даному кримінальному провадженні його навіть не затримували в порядку ст. 208 КПК України, до поліції і до суду він з`явився самостійно під час обрання запобіжного заходу. Крім того, цивільна дружина виявила намір поручитися за його процесуальну поведінку і він має місце проживання і кошти для існування. У кримінальному проваджені не допитано лише одного потерпілого, який за інформацією прокурора мешкає поза межами міста Нікополя, що виключає його вплив на цих осіб.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд вважає за можливе задовольнити клопотання обвинуваченого та захисника ОСОБА_5 , виходячи з наступного.

В судовому засіданні, хоча і встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема можливого вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення та ризику переховування, який об`єктивно може існувати, враховуючи репутацію обвинуваченого та тяжкість висунутого йому обвинувачення, однак, прокурором не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити їх належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам.

На думку суду, на даний час ризик повторного вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, аналогічного тим, в яких він обвинувачуються існує, оскільки інкриміновані злочини обвинувачений вчинив з корисливих мотивів. Він є особою, яка раніше притягалась до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів. Обвинувачений офіційно не працевлаштований і немає законних джерел прибутку, що в свою чергу може свідчити про те, що останній може існувати за рахунок грошових коштів, отриманих злочинним шляхом. Однак цивільна дружина обвинуваченого ОСОБА_9 , звернулась до суду з клопотанням, у якому зазначила, що готова забезпечити житлом обвинуваченого та поручитись за його процесуальну поведінку. Зазначене клопотання вона підтримала в судовому засіданні.

При цьому слід звернути увагу на позиції Європейського Суду з прав людини, які згідно ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України є частиною національного законодавства, щодо підходу до розгляду доцільності продовження строків тримання особи під вартою як протягом досудового слідства, так і судового розгляду, яке ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, наступне рішення про продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави подальшого втручання в право особи на свободу (справа Руденко проти України).

В контексті п. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у п.60 рішення у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Отже, наявність підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою має бути ретельно перевірено, існування ризиків негативної поведінки особи чітко наведені та проаналізовано питання щодо можливості застосування альтернативного запобіжного заходу.

Так, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, зазначено, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня ( ОСОБА_11 проти Росії). Ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бакчиєв проти Молдови).

Ризик переховування обвинуваченого від суду формально існує, враховуючи тяжкість покарання, але обвинувачений має постійне місце проживання, цивільну дружину, яка офіційно працевлаштована і має гідну репутацію, і з якою він спільно проживав до затримання.

Національне законодавство у вигляді змісту положень ч. 3 ст. 199 КПК України і, зокрема п. 1, ст. 331 КПК України накладають на суд обов`язок перевірити усі складові, з якими закон пов`язує вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд приймає до уваги те, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою і законодавство за цей час зазнало змін у вигляді декриміналізації певних дій, які раніше підпадали під ознаки кримінального правопорушення і до тепер ставляться в провину обвинуваченому.

Суд бере до уваги наявність військового стану в країні, що більш гарантуватиме контроль процесуальної поведінки стосовно обвинуваченого з боку правоохоронних органів. За таких обставин інший, більш м`який запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту цілодобово за місцем проживання, на думку суду, забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого і зможе запобігти вчиненню ним нових злочинів. При цьому суд вважає також необхідним покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ч.3 ст. 331 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1. Не відлучатися цілодобово з місця проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду.

2. З`являтися за першою вимогою на виклики до суду.

3. Повідомляти суд про зміну місця фактичного проживання, роботи.

4. Здати у відповідні органи влади документи, що посвідчують особу і дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

Визначені обов`язки, покладаються на обвинуваченого на строк судового розгляду, але не більше двох місяців, тобто до 26 жовтня 2024 року.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року з під варти.

Копію ухвали про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту надіслати для відома до Дніпровської УВП № 4 та для виконання Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області і прокурору для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1