Провадження № 1-кс/344/6499/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження №0001964 від 31.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого покликався на те, що в провадженні слідчого відділу Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області перебуває кримінальне провадження №0001964 від 31.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 31 липня 2024 року приблизно о 21 годині 40 хвилин водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Mersedes-Benz GLK 300» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у лівій смузі вулиці О. Довженка зі сторони вулиці Сухомлинського у напрямку вулиці Гетьмана Мазепи у м. Івано-Франківську Івано-Франківської області. Ділянка дороги, по якій рухався ОСОБА_5 , має по дві смуги для руху в кожному напрямку. У цей час, у попутному напрямку із автомобілем марки «Mersedes-Benz GLK 300» реєстраційний номер НОМЕР_1 , правою смугою рухався автомобіль марки «ВАЗ 21053» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 . При наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований неподалік будинку АДРЕСА_1 та позначений інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 «Пішохідний перехід» і дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра» ПДР України водій ОСОБА_7 , який рухався у правій смузі руху, почав зменшувати швидкість та в подальшому зупинився надаючи перевагу в русі пішоходу ОСОБА_8 , який перетинав проїзну частину дороги по пішохідному переході справа наліво відносно напрямку руху транспортних засобів.

При наближенні до цього пішохідного переходу водій ОСОБА_5 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу безпечно керувати ним, не обрав безпечної швидкості руху, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не надав перевагу пішоходу, для якого може бути створена перешкода чи небезпека та вчинив наїзд на потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому водій ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 2.3 б, 4.16 а, 12.1, 12.3, 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України.

Як зазначено у клопотанні, у результаті порушення ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозково-лицевої травми із забоєм головного мозку, крововиливами під оболонки головного мозку, правий боковий шлуночок, переломами кісток верхньої та нижньої щелепи справа, крововиливом у верхньощелепну пазуху справа, травматичними переломами коронкових частин зубів на верхній та нижній щелепах, що викликало необхідність в проведені операцій (Відкрита репозиція перелому верхньої щелепи. Відкрита репозиція перелому нижньої щелепи з внутрішньою фіксацією), закритої тупої травми грудної клітки та її органів зліва з переломами 1,9,10,12 ребер, забоєм легені, садном в ділянці грудної клітки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я та не є небезпечними для життя в момент спричинення.

31 серпня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Як зазначено у клопотанні, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме відомостями, що містяться у протоколах: огляду місця події, допиту потерпілого, допитів свідків, протоколами огляду відеозаписів, протоколами впізнання та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких, за вчинення якого відповідно до санкції ч. 1 ст. 286 КК України, передбачене покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 після вчинення ДТП покинув місце події;

- незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки її відомо про можливе місце їх перебування;

- вчиняти інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину.

Підозрюваний офіційно не працює, джерело його доходів невідоме, стійкі соціальні зв`язки відсутні, він, розуміючи неминучість покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Викладене, на думку органу досудового розслідування, свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали, посилаючись на викладені в ньому обставини, просили клопотання задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання частково заперечили, оскільки вважають ризики не доведеними, просили врахувати те, що підозрюваний є особою молодого віку, студентом, має стійкі соціальні зв`язки (проживає з батьками), ведеться активна робота щодо відшкодування потерпілому шкоди. Просили застосувати менш тяжкий запобіжний захід.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів клопотання вбачається, що 31 серпня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких, за вчинення якого відповідно до санкції ч. 1 ст. 286 КК України, передбачене покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Причетність ОСОБА_5 до інкримінованих йому дій підтверджується матеріалами справи.

Прокурором частково доведено певний ступінь наявності ризику, зокрема можливості підозрюваного переховуватися від органів слідства і суду, однак, на переконання слідчого судді, вказану обставину слід оцінювати в сукупності з іншими обставинами даного кримінального провадження.

Так, в судовому засіданні прокурором та слідчим зазначено про те, що станом на даний час проведено ряд слідчих дій; докази зловживання підозрюваним своїми правами в матеріалах клопотання відсутні і прокурор на такі обставини не посилається; всі процесуальні обов`язки підозрюваний виконує.

Згідно пояснень захисника підозрюваного, здійснюється активна робота щодо відшкодування підозрюваним всіх витрат потерпілому.

У зв`язку з цим ризик незаконного впливу на потерпілого чи свідків у цьому кримінальному провадженні є недоведеним.

Також слідчий суддя вважає недоведеним зазначений у клопотанні ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину.

Так, слідчий суддя зауважує, що кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 286 КК України є необережним злочином, у зв`язку з цим підозра особи у такому злочині не підтверджує ризику вчинити інший умисний злочин.

Крім того, в ході розгляду даного кримінального провадження прокурором та слідчим не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання тих ризиків, існування яких доведено прокурором.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вік підозрюваного, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків (проживає з батьками, один з яких є особою з інвалідністю, пенсіонером), наявність постійного місця проживання, навчання в університеті.

Відтак, враховуючи вищенаведене, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість злочину, наявність діючої у місті Івано-Франківську комендантської години, вважаю, що в судовому засіданні не доведено поза розумним сумнівом відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж домашній арешт.

Так, згідно ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу та при цьому підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Частиною 5 ст.194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного, при цьому за змістом ч.6 ст.194 КПК України встановлено, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців та при необхідності можуть бути продовжені за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, вважаю, що в рамках даного кримінального провадження, з метою уникнення частково доведеного прокурором ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування чи суду, до підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків (прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, адреси реєстрації; утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну).

На переконання слідчого судді, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням саме таких обов`язків на підозрюваного буде доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження та зможе запобігти встановленому в судовому засіданні ризику, не перешкоджатиме його дієвості та не перешкоджатиме виконанню завдань кримінального провадження.

Ч. 6 ст. 194 КПК України передбачено, що обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців та при необхідності можуть бути продовжені.

Керуючись ст.ст. 176-179, 194, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, адреси реєстрації;

- утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Покладені на ОСОБА_5 обов`язки діють до 30 жовтня 2024 року включно.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання зазначених обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання ОСОБА_5 доручити здійснювати слідчому слідчого відділу Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенант поліції ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде складено та підписано 06.09.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1