№ провадження 1-кс/646/2923/2024
УХВАЛА

12 листопада 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 ,

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність службових осіб Харківської обласної прокуратури про нерозгляд клопотання про закриття кримінального провадження у кримінальному провадженні № 0000427,

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить зобов`язати прокурора розглянути його клопотання від 15.10.2024 р., подане до Харківської обласної прокуратури в порядку ст. 220 КПК України у кримінальному провадженні № 0000427, оформити прийняте рішення відповідно до ч. 2 ст. 220 КПК України.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав подану скаргу та просив задовольнити її у повному обсязі, вважав, що прокурором не надано відповіді на його клопотання про закриття кримінального провадження від 15.10.2024 р. у формі постанови.

Уповноважена особа Харківської обласної прокуратури, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у задоволенні скарги просила відмовити з тих підстав, що за результатами розгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 від 15.10.2024 р. щодо закриття кримінального провадження заявнику надана відповідь 25.10.2024 р.

Слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги визнано можливим розглянути скаргу за відсутності представника Харківської обласної прокуратури з врахуванням поданої ним заяви, з дотриманням положень ст. ст. 26, 306 КПК України.

Заслухавши особу, яка подала скаргу, вивчивши матеріали скарги, суд приходить до наступного.

З матеріалів скарги вбачається, що адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до Харківської обласної прокуратури з клопотанням про закриття кримінального провадження № 0000427.

25.10.2024 р. Харківською обласною прокуратурою розглянуто клопотання адвоката ОСОБА_3 від 15.10.2024 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому КПК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Процесуальні дії, які вчиняються слідчим, прокурором під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, це передбачені кримінальним процесуальним законодавством заходи, спрямовані на регулювання перебігу досудового розслідування та його закінчення, забезпечення дотримання та реалізації прав і законних інтересів учасників кримінального процесу, оформлення прийнятих слідчим, прокурором процесуальних рішень тощо.

Тобто процесуальні дії безпосередньо не спрямовані на забезпечення процесу доказування, натомість вони створюють необхідні умови для провадження основних слідчих дій, що пов`язані з отриманням доказової інформації та характеризуються опосередкованою діяльністю слідчого.

Верховним Судом у постанові від 05.09.2018 у справі 438/1749/16-к, процесуальні дії визначено, як регламентований кримінальним процесуальним законом комплекс заходів (дій), що спрямований на збирання, фіксацію та перевірку доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 103 КПК України, процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватися у протоколі, на носії інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії, у журналі судового засідання.

У той же час закриття кримінального провадження є процесуальним рішенням, яке, відповідно до ч. 3 ст. 110, ч. 4 ст. 284 КПК України приймається у формі постанови слідчого, дізнавача, прокурора.

У постанові Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05.12.2023 у справі №757/26714/22-к, суд зазначив, що навіть ст. 307 КПК України чітко розрізняє «рішення» і «дії». Це розрізнення послідовно проводиться у всіх трьох частинах статті, де «рішення» і «дії» згадуються поряд як самостійні поняття. Також й інші положення КПК не свідчать про те, що законодавець визначає «рішення» як різновид «дії». Навпаки, відповідно до КПК України «рішення» і «дія» завжди мають самостійне значення. Рішення приймається - дія здійснюється, дія має початок і закінчення - рішення є одномоментним актом, до процесуальної дії можуть бути залучені багато учасників - процесуальне рішення приймається лише уповноваженою особою, дії фіксуються в протоколі - рішення оформлюється постановою. Таким чином, положення КПК України не дають жодних підстав вважати процесуальне рішення одним з різновидів процесуальної дії. Враховуючи різну правову природу «рішень» і «дій», ч. 2 ст. 307 КПК України визначає різні повноваження слідчого судді у випадку їх оскарження. Під час оскарження дії або нездійснення дії слідчий суддя має повноваження зобов`язати припинити дію або здійснити дію, однак не має повноважень скасувати дію, що вже відбулася. У той же час стосовно оскаржених рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення. Тим паче слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться у сферу повноважень цих осіб і фактично візьме участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні (ч. 3 ст. 22 КПК України).

Враховуючи, що 25.10.2024 р. прокурором Харківської обласної прокуратури надано відповідь на клопотання адвоката ОСОБА_3 від 15.10.2024 р., бездіяльність прокурора не встановлена, а тому скарга на бездіяльність посадових осіб Харківської обласної прокуратури є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Крім того, звертаючись до суду з даною скаргою, адвокатом заявлено вимогу щодо зобов`язання прокурора при розгляді його клопотання про закриття кримінального провадження оформити прийняте рішення відповідно до ч. 2 ст. 220 КПК України. Однак такі вимоги скарги виходять за межі повноважень слідчого судді під час розгляду скарги в порядку ст. 303 КПК України, оскільки згідно положень ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а тому слідчий суддя не вправі давати вказівки стосовно того, яке рішення він має прийняти за результатом розгляду клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 220, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність службових осіб Харківської обласної прокуратури про нерозгляд клопотання про закриття кримінального провадження у кримінальному провадженні № 0000427 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1