В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Біла Церква Київської області обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами у кримінальному провадженні № 0000092, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Жовтневе Кагарлицького району Київської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює завідувачем господарства в ТОВ «Укрмітбест», не одружений, з середньою освітою, раніше не судимий, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей 30.03.2013, 30.03.2013, 09.06.2018, ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України,

У С Т А Н О В И В:

1. До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000092, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2024, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України.

2. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 29.06.2024 перебував за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , яка є колишньою дружиною ОСОБА_5 . Близько 23 години ОСОБА_4 та ОСОБА_6 почули голосний стукіт у вхідні двері квартири, що супроводжувався криком ОСОБА_5 , який просив відчинити двері.

В зв`язку з тим, що вхідні двері квартири АДРЕСА_3 були зачинені, ОСОБА_5 почав посилювати удари ногами та руками по всій площині дверей, чим спричинив їх пошкодження, а саме утворив отвір у нижній частині. Керуючись раптово виниклим умислом на незаконне проникнення до іншого володіння особи, діючи умисно і протиправно, без згоди потерпілого ОСОБА_4 , всупереч положенням статті 30 Конституції України, згідно з якою кожному гарантується недоторканість житла та не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, продовжуючи свої протиправні дії охоплені єдиним умислом щодо незаконного проникнення до житла шляхом пошкодження вхідних дверей та подолання цієї перешкоди, незаконно та безпідставно проник до квартири АДРЕСА_3 , яка згідно свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 12.04.2023 належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Окрім цього, ОСОБА_5 29.06.2024 близько 23 години 10 хвилин потрапивши до квартири АДРЕСА_3 , на ґрунті неприязних відносин вчинив конфлікт з ОСОБА_4 , що спричинило штовханину між останніми, в ході якої вони опинились на підлозі. В подальшому у ОСОБА_5 виник протиправний умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . На підлозі між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виникла боротьба, під час якої, з метою реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_5 , діючи умисно, реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_4 , передбачаючи наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, в момент, коли обличчя ОСОБА_5 перебувало біля обличчя ОСОБА_4 , здійснив укус носа ОСОБА_4 та почав розмахувати головою, створюючи рухи характерні відриванню. Вказана дія створила відкриту рану в районі носа ОСОБА_4 .

Своїми умисними діями ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_4 фізичний біль та спричинив тілесні ушкодження у вигляді укушеної рани правого крила носа.

За таких обставин ОСОБА_5 заподіяв умисні легкі тілесні ушзокрема кодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, а також здійснив незаконне проникнення до житла особи, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України.

3. Формулювання статті (частин статті) КК України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений та докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Частина 1 статті 125 КК України передбачає кримінальну відповідальність за нанесення умисних легких тілесних ушкоджень.

Частиною 1 ст. 162 КК України передбачена кримінальна відповідальність зокрема за незаконне проникнення до житла особи.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 162 КК України, за обставин, які викладені в обвинувальному акті, а інші учасники судового провадження (прокурор та потерпілий) не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому суд, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що 29.06.2024 дізнався, що його колишня дружина ОСОБА_6 перебуваючи з ним у шлюбі тривалий час зраджувала його з потерпілим. На ґрунті ревнощів вирішив з`ясувати стосунки з ОСОБА_4 . Відтак, проникнувши без згоди потерпілого до його квартири вчинив з останнім бійку, в результаті якої вкусив потерпілого за носа. Крім того, обвинувачений в судовому засіданні повністю і беззаперечно погодився з викладеними в обвинувальному акті обставинами та не оспорював їх.

Надані обвинуваченим показання є логічними, послідовними, узгоджуються з викладеними в обвинувальному акті фактичними обставинами, встановленими під час досудового розслідування та не викликають у суду сумніву щодо їх щирості.

За викладених обставин Суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, а саме нанесення умисних тілесних ушкоджень, та ч. 1 ст. 162 КК України, а саме незаконне проникнення до житла особи.

4. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Мотиви призначення покарання.

Санкція ч. 1 ст. 125 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

Санкція ч. 1 ст. 162 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , Суд у відповідності до статей 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Обставин, що пом`якшують покарання Судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Водночас, Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, які відносяться до кримінальних проступків та мають найменший рішень суспільної небезпечності у градації кримінальних правопорушень. Крім того, він має постійне місце проживання, однак за місцем проживання характеризується негативно. Також має постійне місце роботи, та чотирьох малолітніх дітей 2013, 2013, 2018, 2021 років народження на утриманні. За медичною допомогою до лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не звертався, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 як придатний до військової служби, раніше не судимий.

Отже, з урахуванням вказаних обставин та особи обвинуваченого ОСОБА_5 , його ставлення до вчиненого, повного визнання ним своєї вини, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення, як ним, так і іншими особами нових кримінальних правопорушень можливе без його ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання у вигляді штрафу.

Відтак, Суд призначає ОСОБА_5 таке покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок);

- за ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700,00 грн (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок).

На підставі статті 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 , за сукупністю кримінальних правопорушень покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 грн (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок).

На переконання Суду, призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Саме таке покарання сприятиме становленню справедливості, рівності перед законом, забезпеченню добропорядності та відповідальності осіб за вчинювані ними діяння.

5.Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку на підставі угоди.

5.1. Цивільний позов.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

5.2.Процесуальні витрати.

Відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 368 та ч. 4 ст. 374 КПК України при ухваленні вироку суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання про відшкодування понесених процесуальних витрат стороною обвинувачення чи стороною захисту не піднімалось. Відповідно до змісту обвинувального акта витрати на залучення експерта відсутні.

5.3.Винагорода викривачу.

Підстави для виплати винагороди викривачу у цьому кримінальному провадженні відсутні.

5.4. Спеціальна конфіскація.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації відсутні.

5.5.Заходи забезпечення кримінального провадження.

5.5.1.Запобіжні заходи.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України суд при ухваленні вироку серед іншого приймає рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Запобіжні заходи у цьому кримінальному провадженні не застосовувались.

5.5.2.Арешт майна.

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема у випадку непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації щодо майна, на яке накладено арешт.

У цьому провадженні арешт на майно не накладався, а тому відсутні підстави для скасування арешту майна.

5.5.3.Щодо речових доказів і документів.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відомості про речові докази в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи положення ст. 100 КПК України та Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби Безпеки України, Верховного суду України, Державної судової адміністрації України, суд вирішує документи, надані сторонами, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись статтями 100, 124, 368, 374, 381-382, 395, 475, 532 КПК України, Суд

У Х В А Л И В:

1. ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України.

1.2. Призначити ОСОБА_5 покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок);

- за ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700,00 грн (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок).

1.3. На підставі статті 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 , за сукупністю кримінальних правопорушень, покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 грн (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок).

2. Документи, надані сторонами, залишити в матеріалах кримінального провадження.

3. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області до Київського апеляційного суду. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

4. Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_7