Справа № 452/3239/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1065/24 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 ,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 вересня 2024 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначено покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік.

На підставі п.1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно вироку суду, 05.01.2023 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.01.2023 № 4-РС ОСОБА_7 призваний у Збройні Сили України (СЗРУ) на військову службу по мобілізації.

Відповідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 05.01.2023 року №4-РС солдата ОСОБА_7 зараховано до списків особового складу на посаду водія 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу З стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , який з 13 січня 2023 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст.ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків.

Проте, солдат ОСОБА_7 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, будучи особою, раніше неодноразово притягнутою за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП щодо своєї дружини ОСОБА_9 , що підтверджується постановами Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24.05.2024 та 04.07.2024 вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 , у порушення вимог ст. 28 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно, 17.08.2024 приблизно о 18:00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у приміщенні кухні за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає спільно із своєю дружиною ОСОБА_9 , вчинив із останньою словесний конфлікт, переслідуючи при цьому прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, що проявилось у словесних образах з вираженою нецензурною лексикою, влаштуванні сварок та скандалів, приниженні, залякуванні, погрозами фізичною розправою, в ході чого ОСОБА_7 наніс потерпілій своєю правою ногою один удар в ділянку нижче живота, внаслідок якого ОСОБА_9 відчула біль, а також шарпав потерпілу своїми руками, в результаті чого на передній поверхні лівого плеча ОСОБА_9 виявлено синець та два синці на передньо-зовнішній поверхні правого передпліччя, чим спричинив ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, значні психологічні страждання, тривогу, стрес, що руйнує життя потерпілої і впливає на її психоемоційний стан.

Крім цього, ОСОБА_7 , порушивши вимоги ст.28 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», 24.08.2024 року приблизно о 20:30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає спільно із своєю дружиною ОСОБА_9 , умисно вчинив із останньою словесний конфлікт, переслідуючи при цьому прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, що проявилось у словесних образах з вираженою нецензурною лексикою, влаштуванні сварок та скандалів, приниженні, залякуванні, погрозами фізичною розправою, чим спричинив ОСОБА_9 значні психологічні страждання, тривогу, стрес, що руйнує життя потерпілої і впливає на її психоемоційний стан.

Крім того, ОСОБА_7 , порушивши вимоги ст.28 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», 25.08.2024 року приблизно о 21:00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає спільно із своєю дружиною ОСОБА_9 , умисно вчинив із останньою словесний конфлікт, переслідуючи при цьому прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, що проявилось у словесних образах з вираженою нецензурною лексикою, влаштуванні сварок та скандалів, приниженні, залякуванні, погрозами фізичною розправою, чим спричинив ОСОБА_9 значні психологічні страждання, тривогу, стрес, що руйнує життя потерпілої і впливає на її психоемоційний стан.

На даний вирок суду перший заступник керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуваний вирок та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання в межах санкції у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки.

Застосувати п.1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, якими на ОСОБА_7 покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації - залишити без змін.

На підставі ч. 2 ст. 76 КК України, ст. 911 КК України, застосувати до нього обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників та заборону наближатися на визначену відстань до місця, де потерпіла ОСОБА_9 може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин.

На підтримку своїх апеляційних вимог прокурор покликається, що при призначенні обвинуваченому покарання неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність та призначено ОСОБА_7 надто м`яке покарання, яке явно не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Наголошує, що ОСОБА_7 упродовж кількох років багаторазово притягувався до адміністративної відповідальності за дрібне хуліганство, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також за домашнє насильство, у тому числі за порушення заходів забороненого припису у виді зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи.

Вважає, що місцевий суд неправильно врахував щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення обставинами, які пом`якшують покарання, адже такі обставини матеріалами справи не підтверджені.

Також прокурор вважає, що з урахуванням стійкої протиправної поведінки обвинуваченого та за наявності обтяжуючої покарання обставини призначення покарання у виді найнижчої межі строку пробаційного нагляду та покладення на нього обов`язків, передбачених п.п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, не є достатніми заходами, що сприятимуть його виправленню.

Звертає увагу, що негативні характеризуючі дані на обвинуваченого свідчать, що неодноразове вчинення ним адміністративних правопорушень є наслідком свідомо обраного способу життя, який він змінювати не бажає, не виявляє реального негативного ставлення до вчиненого та в дійсності свою деліктну (протиправну) поведінку не засуджує, наявні підстави для застосування більш суворого заходу примусу.

Окрім того, судом першої інстанції залишено поза увагою та належним чином не з`ясовано питання необхідності застосування до обвинуваченого положень ст. 911 КК України, у тому числі щодо його направлення для проходження програми для кривдників тощо.

Акцентує, що постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02.09.2024 ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання термінового заборонного припису щодо зобов`язання залишити місце проживання постраждалої дружини ОСОБА_9 . Крім цього, оскільки судом першої інстанції фактично питання застосування заборонних приписів щодо обвинуваченого залишено поза увагою, потерпіла ОСОБА_9 була змушена в порядку цивільного судочинства звернутися із позовною заявою до Самбірського міськрайонного суду Львівської області про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_7 .

Також покликається, що місцевий суд хоч і зазначив про наявність обставини, що обтяжує покарання, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, проте належної оцінки такій не надав.

Крім цього, вважає, що місцевий суд не врахував, що ОСОБА_7 , відповідно до статей 1-4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», статей 11, 49 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», зобов`язаний: додержуватися Конституції та законів України; неухильно керуватися вимогами цих Статутів; поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а і про Збройні Сили України у цілому.

При апеляційному розгляді справи прокурор підтримав апеляційну скаргу, з наведених у ній мотивів та просив таку задоволити.

Обвинувачений ОСОБА_10 не заперечив апеляційні доводи сторони обвинувачення.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, за встановлених місцевим судом обставин, та кваліфікація його дій в апеляційному порядку не оспорюються, а відтак судом апеляційної інстанції не переглядаються.

Перевіривши апеляційні доводи прокурора щодо призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, колегія суддів приходить до таких висновків.

В силу вимог ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає у передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації таке покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Призначаючи покарання у кримінальному провадженні, залежно від конкретних обставин справи, особи засудженого, дій, за які його засуджено, наслідків протиправної діяльності суд вправі призначити такий вид та розмір покарання, який у конкретному випадку буде необхідним, достатнім, справедливим, слугуватиме перевихованню засудженої особи та відповідатиме кінцевій меті покарання у цілому.

Згідно матеріалів справи при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, місцевим судом враховано ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке класифікується як нетяжкий злочин, дані про особу винного, який раніше не судимий, по місцю реєстрації характеризується посередньо, наявність обставин які пом`якшують покарання, - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також наявність обставини, яка обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Всупереч апеляційним доводам прокурора, колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду про наявність у обвинуваченого щирого каяття у вчиненому ним кримінальному правопорушенні.

Так, щире каяття, характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею кримінального правопорушення, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, тощо.

Згідно матеріалів справи обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненому визнав повністю. У судовому засіданні місцевого суду за згодою обвинуваченого, який щиро розкаявся у скоєному, було визнано недоцільним дослідження доказів у справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у даному кримінальному провадження наявна така обставина, що пом`якшує покарання, як щире каяття.

З приводу апеляційних доводів прокурора про визнання місцевим судом обставини, яка пом`якшує покарання, - активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, колегія суддів враховує наступне.

Під активним сприянням розкриттю кримінального правопорушення слід розуміти дії винної особи, спрямовані на те, щоб надати допомогу органам досудового розслідування і суду у встановленні істини у справі, у проведенні швидкого, повного і неупередженого розслідування вчиненого кримінального правопорушення і судового розгляду.

Відповідно до оскаржуваного вироку, місцевий суд, визнавши активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, як обставину, яка пом`якшує покарання, жодним чином не мотивував наявність такої обставини, зокрема, жодним чином не зазначив, у яких саме діях обвинуваченого проявились ознаки його активного сприяння розкриттю злочину.

Ураховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, у даному випадку не підтверджено матеріалами справи.

Санкцією ст. 126-1 КК України передбачено покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або пробаційного нагляду на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк, або позбавлення волі на строк до двох років.

Колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-2 КК України, покарання у виді пробаційнного нагляду, однак вважає, що визначення такого на строк один рік є недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Так, на переконання колегії суддів поза увагою місцевого суду залишилось кількість епізодів злочинної діяльності обвинуваченого (17.08.2024, 24.08.2024, 25.08.2024), а також той факт, що ОСОБА_7 неодноразово притягувався і до адміністративної відповідальності за 173-2 КУпАП, а саме за вчинення домашнього насильства щодо своєї дружини ОСОБА_9 (постанови від 24.05.2024, 04.07.2024, 13.08.2024).

Також, колегія суддів погоджується з доводами прокурора про те, що місцевий суд, врахувавши наявність обставини, яка обтяжує покарання, - вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, належу оцінку цій обставині не надав.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити більш суворе покарання, а ніж визначив йому місцевий суд.

Крім цього, колегія суддів визнає обґрунтованими апеляційні доводи прокурора про те, що у даному випадку судом першої інстанції залишено поза увагою та належним чином не з`ясовано питання необхідності застосування до обвинуваченого, як до особи, яка вчинила домашнє насильство, обмежувальних заходів, передбачених ст. 911 КК України.

Згідно ст. 911 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; 2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності; 3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; 4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; 5) направлення для проходження програми для кривдників.

Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, застосовуються до особи, яка на момент вчинення домашнього насильства досягла 18-річного віку.

Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

З огляду на наведені вище дані про неодноразовість та систематичність вчинення обвинуваченим по відношенню до своєї дружини протизаконних дій, пов`язаних із домашнім насильством, колегія суддів вважає, що у даному випадку до обвинуваченого слід застосувати, передбачений ст. 911 КК України, обмежувальний захід у виді направлення його для проходження програми для кривдників.

Щодо апеляційних вимог прокурора про встановлення для обвинуваченого заборони наближатися на визначену відстань до місця, де потерпіла ОСОБА_9 може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин, то такі до задоволення не підлягають.

Так, колегією суддів встановлено, що Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10 жовтня 2024 за позовом потерпілої ОСОБА_9 видано обмежувальний припис на строк три місяці стосовно ОСОБА_7 , яким встановлено наступні заходи тимчасового обмеження його прав: - заборонено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місці проживання з постраждалою особою ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 ; - заборонено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наближатись на відстань ближче, ніж 100 м до місця проживання (перебування) ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.3 ч.1 ст.407 КПК України суд апеляційної інстанції вправі скасувати вирок суду першої інстанції повністю або частково та ухвалити новий вирок.

Згідно із п.2 ч.1 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуваний вирок у частині призначення обвинуваченому покарання слід скасувати та ухвалити у цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, призначивши йому покарання у межах санкції даної статті, та застосувати до нього, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 911 КК України, обмежувальній захід у виді направлення його для проходження програми для кривдників.

При цьому, ухвалюючи вирок, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке класифікується як нетяжкий злочин, конкретні обставини справи, кількість епізодів злочинної діяльності, дані про особу винного, який раніше не судимий, по місцю реєстрації характеризується посередньо, наявність обставини яка пом`якшує покарання, - щире каяття, а також наявність обставини, яка обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 413, 420, ч.15 ст.615 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 задоволити частково.

Вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 у частині призначеного покарання скасувати та ухвалити у цій частині новий вирок.

Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

На підставі п.1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Застосувати до ОСОБА_7 обмежувальний захід, передбачений п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України, строком на 2 (два) місяці, а саме: направити ОСОБА_7 для проходження програми для кривдників.

У решті вирок суду залишити без змін.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий:

Судді: