Справа № 538/1940/24
Провадження № 1-кп/538/207/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2024 року Лохвицький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань кримінальну справу по матеріалах кримінального провадження № 0000132 від 21.09.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нестеренки

Полтавського району Полтавської області, громадянина України, із середньою освітою, не

одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, який проживає за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

20.09.2024 близько 13:00, ОСОБА_4 знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за місцем свого проживання, в спальній кімнаті будинку по АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, реалізуючи свій протиправний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень своїй цивільній дружині ОСОБА_5 , вчинив сварку з останньою, під час якої схопив своєю правою рукою за її ліве плече, а лівою рукою за праве зап`ястя та застосовуючи фізичну силу, стиснув пальці рук, тим самим намагався викрутити ОСОБА_5 праву руку. Після цього потерпіла вирвалась від захвату, а ОСОБА_4 у свою чергу, лівою рукою схопив останню за волосся на голові та потягнув, тим самим здійснив виривання частини волосяного покриву з голови ОСОБА_5 . Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: двох підшкірних крововиливів, які утворилися від дії тупих предметів, могли утворитися в строк та за обставин вказаних у фабулі постанови про призначення експертизи, які у відповідності до Висновку експерта № 185 від 25.09.2024 відносяться до легких тілесних ушкоджень. Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчинені інкримінованого кримінального проступку визнав повністю, суду пояснив, що дійсно у вересні цього року між ним та ОСОБА_5 , з якою перебувають у фактичних шлюбних відносинах, і мають двох спільних дітей, виникла сварка через її старшого сина, який є психічно хворим, під час сварки він спочатку схопив ОСОБА_5 за руки, а коли вона стала вириватися, однією рукою ще й за волосся.

Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що дійсно 20.09.2024 між нею та обвинуваченим виникла сварка, під час якої обвинувачений схопив її обома заруками за плече та руку, а потім коли вона стала вириватися, схопив і за волосся. Після чого вона вирвалася, втекла та викликала поліцію.

Обвинувачений не заперечує правильність кваліфікації дій органами досудового розслідування.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті в межах висунутого звинувачення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин в межах висунутого звинувачення із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмеживши дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, потерпілу, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального проступку, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Таким чином, аналізуючи викладене суд приходить до висновку, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання".

Так, суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком та наступні дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_4 є не судимим, характеризується за місцем проживання позитивно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину у вчиненні кримінального проступку. Крім того, сприяв здійсненню досудового розслідування, що підтверджено стороною обвинувачення.

На підставі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та щодо особи, з якою перебуває у близьких відносинах.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку, враховуючи, що за місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, є несудимим, офіційно не працевлаштований, та позицію потерпілої, яка вибачила обвинуваченого, тобто враховуючи наведені вище дані про особу обвинуваченого та враховуючи наявність пом`якшуючих покарання обставин, незважаючи на наявність обтяжуючих покарання обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу.

Саме таке покарання буде співмірним діянню і характеристиці особи.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 394 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На вирок може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням обмежень передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Лохвицького

районного суду ОСОБА_1