справа № 492/1402/23
провадження № 1-кп/492/88/24
ВИРОК

Іменем України

16 вересня 2024 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000643, внесеному 01 листопада 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трудове Кілійського району Одеської області, громадянина України, з середньо технічною освітою, неодруженого, не маючого неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, -

встановив:

31 жовтня 2023 року, приблизно о 18 год. 00 хв., більш точного часу в ході судового розгляду встановити не представилося можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , вступив у сварку з потерпілим ОСОБА_6 , в ході якої, діючи з мотивів особистих неприязних відносин, що виникли під час сварки, бажаючи помститись за висловлювання, які він вважав образливими для себе, діючи з прямим умислом, спрямованим на спричинення шкоди здоров`ю, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у результаті своїх дій і бажаючи їх досягнення, умисно кулаком правої руки завдав три удари по обличчю потерпілого ОСОБА_6 , внаслідок чого останньому спричинені тілесні ушкодження у виді: закритої внутрішньочерепної травми у вигляді струсу головного мозку; синців і саден верхньої, нижньої повіки лівого та правового ока; рани верхньої повіки правого ока; рани нижньої губи; крововиливу у білкову оболонку правового ока; садна нижньої губи; синця правої щоки, які згідно з висновком експерта № 76 від 20 листопада 2024 року судово-медичної експертизи, не були небезпечними для життя, потягли за собою розлад здоров`я тривалістю більш 6 і не більш 21 дня, і за критерієм відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, не оспорював встановлені під час досудового розслідування у формі дізнання обставини. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини вчинення кримінального проступку, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшла заява, в якій просив здійснити судовий розгляд обвинувального акту за його відсутності. Цивільний позов підтримав, просив його задовольнити. З урахуванням думки учасників судового провадження, які вважали за можливе здійснити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за відсутності потерпілого, суд дійшов висновку про здійснення судового розгляду за відсутності потерпілого та за присутності його представника.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розумів зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, а також у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження, у зв`язку з чим, згідно з частиною 3 статті 349 КПК України, суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого, а також розглядом цивільного позову. При цьому судом роз`яснено та з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному, касаційному порядку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 дав суду показання про те, що 31 жовтня 2023 року, приблизно о 18 год. 00 хв., він разом з ОСОБА_6 , який є людиною похилого віку та погано пересувається, перебували у магазині, розташованого по АДРЕСА_3 , де вживали алкогольні напої. Потім між ними виник спір, в ході якого він не втримався і правою рукою наніс 3 удари по обличчю ОСОБА_6 Розкаявся, просив вибачення у ОСОБА_6 . Вимоги цивільного позову не визнав, посилаючись на те, що ОСОБА_6 завищена ціна позову.

Оскільки учасники судового провадження вважають, що фактичні обставини підтверджуються доказами, що маються в справі та не потребують дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доказаними, а саме - фактичні обставини щодо дати, часу, місця, способу вчинення кримінального правопорушення, форми умислу, а також інші обставини, визначені частиною 1 статті 91 КПК України.

Сукупність наведених і досліджених судом доказів підтверджує вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, і, аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд визнає належними, допустимими, достовірними, вони узгоджуються між собою і є достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

Давши оцінку доказам, які були досліджені в ході судового розгляду, суд вважає доведеною винність обвинуваченого і вищеописані дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за частиною 2 статті 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд відповідно до статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд бере до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, що витікає з положень частини 2 статті 50 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 у повнолітньому віці вчинив кримінальний проступок; характеризується за місцем проживання позитивно; проживає разом з матір`ю; на обліку у лікаря нарколога, лікаря психіатра поліклінічного відділення КНП «Кілійська багатопрофільна лікарня» Кілійської міської ради не перебуває; раніше не судимий.

До обставин, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття.

До обставин, які відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, давши їм оцінку, беручи до уваги особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального проступку, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, є можливим призначення покарання без ізоляції від суспільства, і у суду є підстави застосувати до обвинуваченого покарання у виді обмеження волі із застосуванням до нього дії статті 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені частиною 1 статті 76 КК України. Підстав для застосування до обвинуваченого дії статті 69 КК України суд не вбачає.

Суд також вважає, що в даному випадку вищезазначений вид покарання буде достатнім та таке покарання повністю досягне мети його застосування.

Суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

Відповідно до частини 2 статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

В судовому засіданні представник цивільного позивача вимоги цивільного позову підтримав просив його задовольнити, пославшись на те, сума спричиненої матеріальної шкоди склала 8780,36 грн. Також, потерпілий зазнав моральну шкоду, яка виразилася у душевних стражданнях, порушенні звичайного його укладу життя, а також від кримінального проступку змушений був лікуватися, приймати участь у слідчих діях, судовому провадження, що для потерпілого є складно.

Прокурор в судовому засіданні просив суд задовольнити позов в межах доказовості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , як цивільний відповідач, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки ціна шкоди завищена.

Розглянувши цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 матеріальної шкоди, завданої кримінальним проступком в розмірі 8780,36 грн., які витрачені на лікування потерпілого, а також відшкодування моральної шкоди в сумі 25000,00 грн. суд керується наступним.

Щодо стягнення матеріальної шкоди, заданої неправомірними діями обвинуваченого.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з положеннями статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження позовних вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди потерпілим надано фіскальні чеки (оригінали) щодо придбання певного переліку лікарських засобів на загальну суму 7779,39 грн.

Доказів витрат на суму 1000,97 грн., суду не надані, чим не виконані позивачем вимоги статті 81 ЦПК України, внаслідок чого зазначена сума матеріальної шкоди не підлягає стягненню.

Враховуючи, що сума матеріальної шкоди в судовому засіданні підтверджена доказами в розмірі 7779,39 грн., суд дійшов висновку, що цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню.

Щодо стягнення моральної шкоди, заданої неправомірними діями обвинуваченого.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з частиною 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Щодо визначення розміру відшкодування потерпілій моральної шкоди, то в цьому випадку суд бере до уваги роз`яснення, викладені у пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 лютого 1995 року № 4, який зазначає, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації …».

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд бере до уваги те, що неправомірними винними діями обвинуваченого ОСОБА_5 завдано потерпілому ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень, які спричинило короткочасний розлад здоров`я, та порушили законні немайнові права ОСОБА_6 у зв`язку з чим останньому була заподіяна моральна шкода. Потерпілий ОСОБА_6 переніс моральні страждання та фізичний біль у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями. З урахуванням стану здоров`я потерпілого, його переживань, характеру та обсягу страждань, їх тривалості/часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану суд, керуючись принципами розумності та справедливості, дійшов висновку, що в судовому засіданні знайшла своє підтвердження сума моральної шкоди у розмірі 3000,00 грн., тому позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 моральної шкоди, підлягають частковому задоволенню. Суд вважає, що зазначена сума є справедливою і співрозмірною з понесеними потерпілим моральними стражданнями від заподіяних тілесних ушкоджень.

Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абзацом 2 підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору встановлюються у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з цивільного позову, поданого до суду 21 грудня 2023 року, ціна позову позивачем визначена у сумі 33780,36 грн.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік»з 1 січня 2023 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2684,00 грн.

Судом встановлено, що 1 відсоток ціни позову (33780,36 грн.) складає 337,80 грн., що є меншим за 0,4 відсотки прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 1073,60 грн., у зв`язку з чим сплаті судового збору за подання цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає саме сума 1073,60 грн.

Вимоги цивільного позову є частково задоволеними. З ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 підлягає стягненню сума матеріальної та моральної шкоди у розмірі 10779,39 грн. (7779,39 грн. + 3000,00 грн.), що складає 31,91% від ціни позову.

З урахуванням того, що ОСОБА_6 , як цивільного позивача, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору за подання до суду цивільного позову про відшкодування матеріальної, моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що судовий збір від пропорційно задоволених позовних вимог у розмірі 342,58 грн. (1073,60 грн.*31,91%), підлягає стягненню з ОСОБА_5 на користь держави, а решта судового збору у розмірі 731,02 грн. (1073,60 грн. 342,58 грн.) підлягає компенсації за рахунок держави.

Керуючись статтями 127, 349, 369-371, 373-375 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України та призначити йому покарання за частиною 2 статті 125 КК України у виді у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік.

В силу частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 16 вересня 2024 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 суму матеріальної шкоди у розмірі 7779 (сім тисяч сімсот сімдесят дев`ять) гривень 39 копійок, суму моральної шкоди в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_5 матеріальної шкоди та моральної шкоди, у зазначеному ОСОБА_6 розмірі - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір у сумі 342 (триста сорок дві) гривні 58 копійок. Судовий збір у розмірі 731 (сімсот тридцять одна) гривня 02 копійки компенсувати за рахунок держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області ОСОБА_1