Провадження №1-кп/389/149/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду міста Знам`янка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000647 від 11.07.2023 року стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Знам`янка Кіровоградської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, перебуваючого в фактичних шлюбних відносинах, маючого на утриманні 1 неповнолітню динину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 за мобілізацією на посаді стрільця помічника гранатометника 2-го відділення 1-го механізованого взводу 3-ї механізованої роти механізованго взводу 3-го механізованого батальйону, раніше не судимого:

-15.02.2018 Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-15.01.2020 Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.190 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі;

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст.129, ч.1 ст.263, ч.4 ст.410 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 скоїв:

- привласнення військовослужбовцем зброї в умовах воєнного стану;

- погрозу вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози; -

- придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, за наступних обставин.

З 28.01.2023 року ОСОБА_4 перебуває на посаді стрільця-помічника гранатометника 2-го відділення 1-го механізованого взводу 3-ї механізованої роти механізованго взводу 3-го механізованого батальйону В/Ч НОМЕР_1 та зарахований до списків особового складу В/Ч НОМЕР_1 та на всі види забезпечення, а також визнаний таким, що справу та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов"язків.

Згідно положень п.2 ч.1 ст. 24 Закону України "Про військовий обов"язок і військову службу", початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за конткрактом, у тому числі військовозобов"язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини ( військового навчального закладу, установи тощо).

Відтак, 28.01.2023 року, тобто з моменту зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу В/Ч НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов"язку - проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем ЗСУ, ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 24 Закону України "Про військовий обов"язок та військову службу", зобов"язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та Законів України, військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов"язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов"язки та додержуватися вимог Статутів Збройних Сил України, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України додержуватися правил військової поведінки, поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів ( начальників) і старших за військовим званням сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов"язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, завжди пам"ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Однак, ОСОБА_4 діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч інтересам служби наведеним вимогам Статутів та законів, а також в порушення вимог п.п. 1,2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України №2471-ХІІ від 17.06.1996 р. «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ №576 від 17.10.1992, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998, ОСОБА_4 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч інтересам служби та вимогам Статутів та законів, 10.07.2023 року перебуваючи в місці тимчасової дислокації 2-го відділення 1-го механізованого взводу 3-ї механізованої роти механізованго взводу 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 , з метою особливого збагачення, умисно, самовільно залишив місце служби, заволодівши військовим майном, а саме бойовим складним укороченим автоматом Калашникова АКС -74У калібру 5,45х39-мм серійний номер НОМЕР_2 , який він отримав за місцем несення служби та виніс його за межі тимчасової дислокації, тим самим привласнив його, однак 11.07.2023 близько 02.00 год. на території залізничного вокзалу ст. Знам`янка Пасажирська Одеської залізниці за адресою - АДРЕСА_3 , при перевірці документів працівниками поліції у ОСОБА_4 виявлено та вилучено бойовий автомат Калашнікова (АКС-74У) серійний номер НОМЕР_2 ,

Таким чином, ОСОБА_4 своїми протиправними діями скоїв привласнення військовослужбовцем зброї в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.410 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів та законів, 11.07.2023 року близько 01.55 год. знаходився на території залізничного вокзалу ст. Знам`янка Пасажирська Одеської залізниці за адресою АДРЕСА_3 , де в той час знаходився ОСОБА_6 .

Перебуваючи у вказаному місці ОСОБА_4 , маючи умисел на здійснення погрози вбивством на адресу ОСОБА_6 та реалізуючи його, діючи умисно та цілеспрямовано, бажаючи викликати у ОСОБА_6 реальне побоювання за своє життя, тримаючи в руках ручну осколкову гранату оборонної дії типу РГО із бойовим підривачем в зборі, висловлював погрози позбавити його життя.

Вказані погрози вбивством ОСОБА_6 , з урахуванням агресивної поведінки ОСОБА_4 та конкретної обстановки, яка склалася у даній ситуації, сприймав як реальні, унаслідок чого у нього були реальні підстави побоюватися здійснення ОСОБА_4 цієї погрози.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми протиправними діями вчинив погрозу вбивством за наявності реальних підстав у потерпілого побоюватися здійснення цих погроз, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.129 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів та законів у невстановленому досудовим розслідуванням періоді часі, але не пізніше липня 2023 року, перебуваючи в місці тимчасової дислокації 2-го відділення 1-го механізованого взводу 3-ї механізованої роти механізованго взводу 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 придбав шляхом винайдення в місцях бойових зіткнень з ворогом-збройними формуваннями РФ у зоні відповідальності зазначеної військової частини шістдесят два патрона калібру 5,45х39 мм, три корпуси бойових ручних осколкових гранат оборонної дії типу ГРО споряджених вибуховою речовиною, два засоби підриву, а саме уніфікованих бойових підривачів ручних гранат дистанційної дії, з корисливих мотивів з метою подальшого їх привласнення, зберігання та перевезення за місцем свого проживання та продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, у подальшому, 10.07.2023 року у невстановлений час самовільно залишивши розташування місця тимчасової дислокації військової частини, ОСОБА_4 раніше придбані ним при невстановлених обставинах шістдесят два патрона калібру 5,45х39 мм, три корпуси бойових ручних осколкових гранат оборонної дії типу ГРО споряджених вибуховою речовиною, два засоби підриву, а саме уніфікованих бойових підривачів ручних гранат дистанційної дії, та заволодівши раніше бойовим складним укороченим автоматом Калашнікова АКС-74У калібру 5,45х39 мм серійний номер НОМЕР_2 , діючи умисно носив шляхом перевезення в кишені та сумці у пасажирському потязі, з метою подальшого перевезення та зберігання у раніше визначеному ОСОБА_4 місці за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , однак 11.07.2023 близько 02.00 год. на території залізничного вокзалу АДРЕСА_3 , при перевірці документів працівниками поліції у ОСОБА_4 виявлено шістдесят два патрона калібру 5,45х39 мм, три корпуси бойових ручних осколкових гранат оборонної дії типу ГРО споряджених вибуховою речовиною, два засоби підриву, а саме уніфікованих бойових підривачів ручних гранат дистанційної дії, бойовий складний укорочений автомат Калашнікова АКС-74У калібру 5,45х39-мм серійний номер НОМЕР_2 , в період часу з 03.30 год. по 05.01 год. в ході огляду місця події території залізничного вокзалу ст. Знам`янська-Пасажирська Одеської Залізниці за адресою АДРЕСА_3 працівниками поліції було виявлено та вилучено вказану вогнепальну зброю та бойові припаси, які він носив та зберігав в кишені та в сумці без передбаченого законом дозволу.

таким чином, ОСОБА_4 , своїми протиправними діями скоїв придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 , в судове засідання, призначене на 28.11.2024 року, не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності. Цивільний позов не подав.

Проте, в судовому засіданні, призначеному за часом раніше, потерпілий ОСОБА_6 був допитаний та показав, що є пенсіонером, має свій власний автомобіль «Шкода Октавія 177» на якому іноді підробляє в якості таксі. 11.07.2023 близько 02.00 год. перебував на залізничному вокзалі станції Знам`янка, навпроти входу в залізничний вокзал. В цей час до нього підійшов не знайомий йому чоловік, віком близько 30-35 років худорлявий, коротко стрижений, в шортах та шльопанцях, на спині у нього був військовий рюкзак. Чоловік не представився, але попросив його відвести його в с. Молодецьке, проте, він йому відмовив. Після чого чоловік сказав йому, що зараз він залишиться без автомобіля, також побачив, як той щось дістає з рюкзака, якій залишив з правої сторони попереду, після чого підійшов до нього, нахилився та дістав з карману шортів предмет зеленого кольору з білим ковпачком зверху. Він зрозумів, що це ручна граната, якою він йому пригрозив, що він зараз залишеться без автомобіля. Неподалік від його автомобіля стояв працівник охорони залізничного вокзалу з ОСОБА_7 , він підійшов до них та відізвавши в сторону вказаного працівника охорони та повідомив йому про те, що невідомий чоловік має ручну гранату, якою йому погрожував. Працівник охорони покликав іншого чоловіка охоронника з вокзалу, після чого вони запросили невідомого чоловіка пройти з ними в приміщення залізничного вокзалу та вони всі пройшли в приміщення залізничного вокзалу. Після чого, вони всі пройшли до чоловічої кімнати. Працівники поліції, а саме ОСОБА_8 попросив невідомого чоловіка показати, що в нього в карманах. На що останній дістав з кармана шортів гранату зеленого кольору з білим ковпачком, після чого він з ОСОБА_9 вийшли на вулицю, а працівники охорони залишилися в приміщенні. Він також вийшов на вулицю. Далі бачив, як приїхали працівники поліції.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати, має намір продовжити військову службу.

Суд відповідно до засад кримінального провадження визначених у главі другій КПК України, забезпечуючи змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і доведеність перед судом їх переконливість, передбаченими положеннями ст.22 КПК України, шляхом безпосереднього дослідження показань, речей і документів визначених положеннями ст.23 КПК України, дослідивши всі докази надані суду, на підставі досліджених письмових доказів та матеріалів провадження, які в повній мірі узгоджуються між собою та доповнюють одне одного, доходить висновку, про доведеність вини обвинуваченого у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях на підставі наступних доказів, досліджених під час судового розгляду:

-Витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань №0000647 від 11.07.2023 року, в якому зазначено короткий виклад обставин, що може свідчити про вичнення кримінального правопорушення та правову кваліфікацію, тобто дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.263, ч.4 ст.410, ч.1 ст.129 КК України (а.с.6-8);

-рапортом ЄО за №6345 від 11.07.2023, в якому йдеться, що 11.07.2023 року о 02.07 надійшло повідомлення від поліцейського СРПП ВП № 1 ОСОБА_10 , що на вокзалі м. Знам"янка помічено чоловіка (КітральА.А.), який мав при собі предмет зовні схожий на гранату. (т.3 а.с.9);

-рапортом ЄО за №6347 від 11.07.2023 (т.3 а.с.10);

-протоколом огляду місця події від 11.07.2023, в якому йдеться, що під час проведення останнього, було оглянуто територію залізничного вокзалу станції Знам`янка - пасажирська Одеської залізниці, розташованої по АДРЕСА_3 , під час якого у ОСОБА_4 виявлено вогнепальну зброю та патрони, які вилучено та таблицею ілюстрацій до протоколу ОМП від 11.07.2023 та додатком до протоколу огляду місця події від 11.07.2023, а саме DVD диском на якому знаходиться відеозапис проведення огляду місця події (т.3 а.с.11-16);

-письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 11.07.2023, з яких вбачається, що останній визнав свою вину в інкримінованих йому правопорушеннях (т.3 а.с.17);

-протоколом допиту в якості підозрюваного ОСОБА_4 від 11.07.2023, з якого вбачається, що останній свою вину в інкримінованих йому правопорушеннях визнав та надав пояснення стосовно вчинених ним кримінальних правопорушень (т.3 а.с. 28);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.07.2023, з якого вбачається, що на фото №2 зображено чоловіка, який 11.07.2023 близько 02.00 год. перебував на пероні залізничного вокзалу м. Знам`янка разом з автоматом та гранатою та довідкою до протоколу пред`явлення особи для впізнання, згідно з якою на фотознімку під номером 2, зображено ОСОБА_4 , на інших фотознімках під №1,3,4 зображено сторонніх осіб (т.3 а.с. 41-42);

--постановою про приєднання до кримінального провадження речових доказів від 12.07.2023 року, в якій зазначено, що приєднано до кримінального провадження як речові докази: пакет чорного кольору та фольгу з білою липкою стрічкою в яких знаходилася вогенпальна зброя, боєприпаси та вибухові речовини, вилучений 11.07.2023 року в ході провдення огляду місця-події;

--постановою про приєднання до кримінального провадження речових доказів від 18.07.2023 року, в якій зазначено, що приєднано до кримінального провадження як речові доказ: 62 проміжних патрони калібру 5,45 мм ( 5,45х39мм), упаковані до спеціального пакету експетрної служби МВС №5601481 та передані на зберігання;

--постановою про приєднання до кримінального провадження речових доказів від 03.08.2023 року, в якій зазначено, що приєднано до кримінального провадження як речові доказ:укорочений автомат Калашникова (АКС-74-У) серійний номер НОМЕР_2 разом з магазином, упакований до прозорого полімерного мішку, який прошитий та скріплений біркою та переданий на зберігання ;

-висновком експерта від 13.07.2023 №СЕ-19/112-23/6669-БЛ, оформленого за результатами проведення експертизи зброї за експертною спеціальністю 3.1 «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї» у кримінальному провадженні №0000647, згідно з яким, на висновок експерта надано шістдесят два предмети схожі на патрони, які було вилучено 11.07.2023 в ході проведення огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_3 , територія залізничного вокзалу ст. Знам`янка-Пасажирська Одеської залізниці, являються боєприпасами 5,45 мм (5,45х39мм) проміжними патронами, які можуть використовуватись при стрільбі з автоматів системи Калашнікова (АК-74, АКС-74У), кулемету «РПК-74» та ін.; Надані шістдесят два патрона виготовлено промисловим способом (т.3 а.с. 53-56);

-висновком експерта №СЕ-19/112-23/6668-БЛ від 02.08.2023, в якому йдеться, що предмет схожий на автомат, який був вилучений 11.07.2023 під час проведення огляду місця події, території залізничного вокзалу ст. Знам`янка-Пасажирська. за адресою: АДРЕСА_3 , у гр. ОСОБА_4 , являється нарізною вогнепальною зброєю 5,45 мм (5,45х39 мм) укороченим автоматом Калашникова (АКС-74У), серійний номер 403908,1990 р.в., промислового виготовлення, виробництва Іжевського машинобудівного заводу (СРСР) (т.3 а.с. 65-69);

-актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів №177 від 12.07.2023 (т.3 а.с.74);

-протоколом огляду предмету від 12.07.2023, під час якого оглянуто упакування №№1,2,3,4,5 (т.3 а.с.75-76);

-висновком експерта №КСЕ-19/112-23/6687 від 21.07.2023,в якому йдеться, що предметами наданими на дослідження, є об`єкти дослідження №1 трьома корпусами бойових ручних осколкових гранат оборонної дії типу РГО; - об`єкти дослідження №2 двома засобами підриву, а саме бойовими підшивачами ручних гранат ударно-дистанційної дії типу ЦДЗ. 2. Об`єкти дослідження №1 конструктивно поєднуються по різьбовому з`єднанню із об`єктами дослідження №2. 3. Три корпуси гранат типу РГО (об`єкти дослідження №1) споряджені вибуховою речовиною гексоген. 4. Поєднані між собою об`єкти дослідження №1 та №2 являють собою два вибухові пристрої-бойові ручні осколкові гранати оборонної дії типу РГО, що належить до категорії боєприпасів. 5. Два поєднані між собою об`єкти дослідження №1 та №2 придатні для здійснення вибуху після видалення запобіжної чеки та вивільнення важеля на підшивачі. Третій із об`єктів дослідження №1 був придатний до вибуху у даному випадку після його ініціювання електричним способом за допомогою електродетонатора типу ЕД-8Ж (т.3 а.с.84-94);

-актом знищення (знешкодження) вибухових матеріалів або таких, що їх нагадують №96 від 20.07.2023, в якому зазначено, про знищення вибухових матеріалів, проведеного на полігоні ГУНП в Кіровоградській області (с. Катеринівка, Кропивницького району) (т.3 а.с.95)

-листом командира ВЧ № НОМЕР_3 від 06.09.2023 №9926, з якого вбачається, що ОСОБА_4 , проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді стрільця помічника гранатометника 2-го відділення 1-го механізованого взводу 3-ї механізованої роти механізованго взводу 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . 11.07.2023 о 07.00 год. під час шикування особового складу виявлено відсутність солдата ОСОБА_4 , зі зброєю АКС74У №403908, яка закріплена за ним (т.3 а.с.98);

-довідкою командира ВЧ №4689 від 11.07.2023, яка підтверджує, що 11.07.2023 о 07.00 год. під час шикування особового складу було виявлено відсутність солдата ОСОБА_4 , зі зброєю АКС 74У № НОМЕР_2 , яка закріплена за ним. Крім того повідомив, що зазначені в повідомленні набої до вище вказаного автомата та гранати оборонної дії типу РГО, військовою частиною не видавались та на обліку не знаходяться (т.3 а.с.99);

-наказом командира військової частини НОМЕР_1 №342 від 03.09.2023 про результати службового розслідування, за результатом якого вчинення ОСОБА_4 правопорушення підтверджується фактами та обставинами, що були встановлені в ході проведення службового розслідування. У зв`язку з чим службове розслідування слід вважати завершеним (т.3 а.с.100-102);

-рапортом командира 3-го механізованого взводу від 11.07.2023 на ім`я командира НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 (т.3 а.с.103-104);

-витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №150 від 08.06.2023 про зарахування солдата ОСОБА_4 до військової частини НОМЕР_1 (т.3 а.с.106);

-витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) №12 від 28.01.2023 (т.3 а.с.107);

-витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) №89 від 11.04.2023 (т.3 а.с.108);

-витягом видачі зброї та боєприпасів 3 механізованої роти 3 механізованого батальйону, яким підтверджено видачу ОСОБА_4 зброї (т.3 а.с.109-110);

-протоколом обшуку від 11.07.2023, місця проживання ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , вданому протоколі зазначено, що під час його проведення нічого не виявлено та не вилучено (т.3 а.с.137-138);

-повідомленням керівника відділу СБУ на ім`я керівника Кропивницької спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Південного регіону України, про факт виявлення зникнення зброї (т.3 а.с.147);

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_6 (т.3 а.с.177);

-

Дослідивши в сукупності всі докази надані сторонами кримінального провадження, суд «поза розумним сумнівом» переконався, що вина обвинуваченого у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена та дії ОСОБА_4 суд кваліфікує: за ч.1 ст.129, ч.1 ст.263, ч.4 ст.410 КК України, як привласнення військовослужбовцем зброї, вчинене в умовах воєнного стану; незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу; погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Відповідно до вимог ст. 337 КПК України розглянувши матеріали кримінального провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд вважає, що підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті в частині зміни кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, не вбачається.

В судовому засіданні, у судових дебатах прокурор просив, визнати ОСОБА_4 виним та призначити покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України, перейти до іншого більш м`якого основного виду покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст.410 КК України та попросив за даною статтею застосувати покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Захисник погодився з позицією прокурора.

При призначенні покарання обвинуваченому, слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли в суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст.ст.65-67 КК України враховує, що ОСОБА_4 раніше судимий, підлягає покаранню за вчинення умисних злочинів, санкція статтей за які за сукупністю за найбільшим покаранням відноситься до інкримінованого кримінального правопорушення особливо тяжкого злочину і передбачає покарання у виді позбавлення, має постійне місце проживання, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні одну неповнолітню особу, є військовослужбовцем, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання служби характеризується негативно, суд враховує зокрема спосіб його життя, його вік, стан здоров`я, свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень визнав в повному обсязі, критичного ставиться до скоєного, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, даючи чіткі викривальні покази, а також під час розгляду провадження неодноразово заявляв про намір продовжити військову службу.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, суд відносить визнання вини, щире каяття, бажання продовжувати військову службу та виконувати свої обов`язки військовослужбовця.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Наведені обставини у своїй сукупності, свідчать про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого, а також про те, що виправити обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігти його злочинній діяльності неможливо без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 має бути засудженим за вчинені кримінальні правопорушеня до покарання в межах, передбачених санкціями ч.1 ст.263, ч.1 ст.129, ч.4 ст. 410 КК України та враховуючи, що обвинуваченим вчинено сукупність кримінальних правопорушень йому слід призначати покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України.

Разом з цим, призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно з правовими орієнтирами, визначеними у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів, іншими особами у тому числі.

Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст.1 КК України завдань закону про кримінальну відповідальність - правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Призначене покарання має відповідати характеру протиправного діяння, його небезпечності, даним, що всебічно характеризують особу винного, адже така співмірність є критерієм справедливості кримінальної відповідальності.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вбачає підстави, для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 69 КК України, передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Застосовуючи положення ст. 69 КК України, суд повинен не просто встановити наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання, а з урахуванням особи винного умотивувати, яким чином такі обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами кримінального правопорушення, поведінкою особи під час його вчинення та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку кримінального правопорушення та/або небезпечність винуватої особи.

При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд має виходити із системного тлумачення статей 66 та 69 КК України і тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини як ознаки привілейованих складів кримінальних правопорушень, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Ці обставини у своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим. При цьому, призначаючи засудженому більш м`який вид покарання, аніж встановлений санкцією статті (частини статті) Особливої частини КК, суд має належно обґрунтувати, що саме цей захід примусу дозволить досягти ключової мети покарання, а саме виправлення винної особи та запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Суд погоджуючись з думкою прокурора та захисника обвинуваченого щодо запропонованого покарання, яке буде справедливим та відповідає характеру, тяжкості вчинених діянь та особі винного, враховує наведені в обвинувальному акті та матеріалах справи щодо особи обвинуваченого, а також обставини скоєного, зокрема, те, що ОСОБА_4 , має постійне місце реєстрації та проживання, повне визнання своєї вини, щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, бажання продовжувати військову службу та виконувати свої обов`язки військовослужбовця, відсутність претензій з боку потерпілого, а також враховується і відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Ці обставини суд вважає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням особи винного, вважає, що при призначенні покарання у виді позбавлення волі необхідно застосувати ст. 69 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, але нижче від найнижчої межі встановленої в санкції інкримінованої йому ч.4 ст.410 КК України.

Відповідно до ст.ст.368, 374 КПК України, суд, ухвалюючи остаточне рішення за обвинувальним актом у виді призначення покарання, вирішує питання, зокрема, щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.07.2023 року стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який ухвалою цього ж суду продовжено ОСОБА_4 затримано 11.07.2023 о 08:45 року, що вбачається з протоколу затримання.

Оскільки обвинувачений засуджується до відбуття покарання, пов`язаного із позбавленням волі, з метою забезпечення в подальшому виконання вироку, суд на підставі ст.374 КПК України вважає за необхідне залишити щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів по даному провадженню слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у загальному розмірі 4063 грн.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Долю речових доказів, суд вирішує згідно ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-376 КПК України, враховуючи практику ЄСПЛ, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.129, ч.1 ст.263, ч.4 ст.410 КК України та призначити покарання:

-за ч.1 ст.129 КК України у вигляді 2 років обмеження волі,

-за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі,

-за ч.4 ст.410 КК України із застосуванням ст. 69 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

На підставі ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити до відбуття ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу- залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 11.07.2023 (дата затримання), зарахувавши в строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 11.07.2023 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку, в силу ч.5 ст.72 КК України, один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у загальному розмірі 4063 (чотири тисячі шістдесят три) грн.

Речові докази:

-шістдесят два проміжних патрони калібру 5,45- мм (5,45х39 мм), які упаковані до спеціального полімерного пакету експертної служби МВС №5601481 з надписами «До висновку експерта №СЕ-19/112-23/6669-БЛ від 13.07.2023 №0000647» та передані на зберігання до камери зберігання зброї ВП №1 ( АДРЕСА_4 повернути військовій частині НОМЕР_1 ;

-укорочений автомат Калашникова (АКС-74-У), серійний номер НОМЕР_2 разом з магазином, який упакований до прозорого полімерного мішку, який прошитий та скріплений біркою з надписами «Форма СУ Кіровоградський НДКЦ МВС України до висновку експерта №СЕ-19/112-23/6668-БЛ від 02.08.2023 №0000647» та переданий на зберігання до камери зберігання зброї ВП №1 ( АДРЕСА_4 повернути військовій частині НОМЕР_1 .

-фрагмент трьох корпусів бойових ручних гранат оборонної дії типу РГО та двох засобів підриву типу УЗД, які упаковані до спеціального полімерного пакету експертної служби МВС №5605162 з надписами «До висновку експерта №СЕ-19/112-23/6687 від 21.07.2023 к/п №0000647 та передані на зберігання камери зберігання речових доказів ВП №1 ( АДРЕСА_4 знищити.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок згідно ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через протягом 30 днів з моменту проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в Знам`янському міськрайонному суді копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суд роз`яснює засудженому до позбавлення волі до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, його право відповідно до ч.3 ст.376 КПК України заявляти клопотання про доставку в судове засідання судом апеляційної інстанції.

Суддя Знам`янського

міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

: