Справа №204/8061/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника установи ОСОБА_5 ,

особи, відносно якої розглядається заява ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 .

В заяві, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів № 855 від 12.08.2024 року, зазначено, що на тлі медикаментозної терапії та реабілітаційних заходів психічний стан ОСОБА_6 протягом тривалого часу залишається стабільним. Відсутня продуктивна психосимптоматика, маячні ідеї стосунку до потерпілого, чаклунства до сусідки не пожвавлювались, агресивні та аутоагресивні тенденції не спостерігаються, поведінка упорядкована. Виказує формальний жаль з приводу скоєного. Погоджується з наявністю у себе хронічного психічного захворювання, позитивно налаштований на подальший прийом підтримуючого лікування та відвідування лікаря-психіатра. Висловлює позитивні настанови на відмову від вживання алкогольних напоїв та психоактивних речовин у майбутньому. Відповідно до шкали HCR-20V3 ризик насильства у майбутньому помірний. Згідно шкали HCR-20V3, ризик насильства у майбутньому оцінено, як помірний. Враховуючи вищевикладене пацієнт за своїм психічним станом на теперішній час особливої небезпеки для оточуючих не становить. Враховуючи викладене, що ОСОБА_6 , потребує зміни примусових заходів медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом на надання примусових заходів медичного характеру у закладі з посиленим наглядом.

В судовому засіданні представник установи підтримав вказану заяву, просив задовольнити, посилаючись на висновок комісії лікарів-психіатрів №855 від 12.08.2024 року. Також зазначила, що критика до вчиненого у ОСОБА_6 сформувалась у березні 2024 року.

Пацієнт ОСОБА_6 в судовому засіданні просив задовольнити заяву, висновок лікарів підтримав, з приводу вчиненого ним злочину, нічого пояснити не зміг.

Захисник підтримав заяву представника установи щодо зміни примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 та переведення його до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , оскільки покращення психічного стану пацієнта не є триваючим, крім того ОСОБА_6 не може пояснити чому він вчинив кримінальне правопорушення.

Вислухавши думку учасників процесу, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що заява представника установи задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 5 ст. 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

У відповідності до ч.2 ст.514 КПК України, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Згідно ч.3 ст.514 КПК України, розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 05 липня 2017 року, відносно ОСОБА_6 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, а саме: ч. 4 ст. 152 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. ОСОБА_6 знаходиться на лікуванні в Дніпровської Філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» з суворим наглядом з 16.08.2017 року по теперішній час. Діагноз: параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу, стан ремісії, виражений змішаний дефект особливості.

В обґрунтування необхідності зміни ОСОБА_6 виду примусових заходів медичного характеру у висновку комісії лікарів-психіатрів №855 від 12.08.2024 року, зазначено, що на тлі медикаментозної терапії та реабілітаційних заходів психічний стан протягом тривалого часу залишається стабільним. Відсутня продуктивна психосимптоматика, маячні ідеї стосунку до потерпілого, чаклунства до сусідки не пожвавлювались, агресивні та аутоагресивні тенденції не спостерігаються, поведінка упорядкована. Виказує формальний жаль з приводу скоєного. Погоджується з наявністю у себе хронічного психічного захворювання, позитивно налаштований на подальший прийом підтримуючого лікування та відвідування лікаря-психіатра. Висловлює позитивні настанови на відмову від вживання алкогольних напоїв та психоактивних речовин у майбутньому. Відповідно до шкали HCR-20V3 ризик насильства у майбутньому помірний. Згідно шкали HCR-20V3, ризик насильства у майбутньому оцінено, як помірний. Враховуючи вищевикладене пацієнт за своїм психічним станом на теперішній час особливої небезпеки для оточуючих не становить. ОСОБА_6 , 1972 р. н., потребує зміни примусових заходів медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом на надання примусових заходів медичного характеру у закладі з посиленим наглядом.

При цьому, в судовому засіданні встановлено, що згідно п.22 даного висновку комісії лікарів-психіатрів №855 від 12.08.2024 року, при огляді комісією лікарів-психіатрів 19.03.2024 р., було встановлено, що в клінічній картині психічного захворювання продуктивна параноїдна симптоматика у вигляді маячення та галюцинаторних розладів не поновлювалась. В психічному стані зберігаються емоційно-вольові розлади у вигляді емоційної нестійкості, тривожності, напруженості на тлі виражених ознак шизофренічного дефекту з емоційним сплощенням, зниженням енергетичного потенціалу, мотивації та спонукань, емоційної відстороненості та байдужості до оточуючого. Своєї провини не визнає, жалю стосовно скоєного не висловлює. Формально погоджується із наявністю психічного захворювання, але проявів його назвати не може, необхідності лікування не розуміє. Позитивних антиалкогольних настанов не має». В подальшому на фоні лікування та реабілітаційних заходів психічний стан пацієнта залишався стабільним, конфліктні ситуації та агресивна поведінка не відмічалися. Почав висловлювати формальний жаль з приводу скоєного, а також позитивні настанови на подальший прийом підтримуючого лікування та відвідування лікаря-психіатра в майбутньому.

Крім того, у судовому засіданні лікарем підтверджено той факт, що лише у березні 2024 року у ОСОБА_6 сформувалась критика з приводу вчиненого. При цьому, слід зазначити, що пацієнт ОСОБА_6 в судовому засіданні взагалі нічого не зміг пояснити суду з приводу вчиненого ним злочину.

Враховуючи викладені обставини, суд робить висновок, що незважаючи на те, що психічний стан здоров`я ОСОБА_6 хоча і покращився та залишається стабільним, але таке покращення не є тривалим і не може свідчити про можливість проведення реабілітаційних заходів в умовах спеціальних закладів з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом, а тому слід відмовити у задоволенні заяви представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 94, 95 КК України, ст.ст.369-372, ст.ст.512, 514 КПК України, ст.19,22 Закону України «Про психіатричну допомогу» в редакції від 10.06.2018 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська

Суддя ОСОБА_1