КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 вересня 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 12.03.2024,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.03.2024 клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 задоволено, обвинуваченого ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрито.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що інкриміноване ОСОБА_7 діяння відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, з дня вчинення якого станом на момент розгляду відповідного клопотання минув передбачений п.2 ч.1 ст.49 КК України трирічний строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності. Також враховано згоду ОСОБА_7 на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, відсутність факту його переховування від слідства та суду, відсутність факту вчинення ним будь-яких інших кримінальних правопорушень, а також дані про його особу, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд змінити ухвалу суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, обвинувачений зазначає, що ухвала винесена з порушенням ст.ст. 17, 372 КПК України. Вказує, що в ухвалу перенесено фактичні обставини, зазначені в обвинувальному акті, які не є доказаними і які він ніколи не визнавав та заперечував. Звертає увагу, що ним до суду було подано пояснення, в якому він зазначав, що не визнає ні вини, ні подій, описаних в обвинувальному акті.

Обвинувачений, захисник, потерпілий у судове засідання апеляційного суду не з`явились, хоча про час та місце апеляційного розгляду повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили.

З урахуванням ч.4 ст.401, ч.4 ст.405 КПК України, змісту та вимог апеляційної скарги, з метою дотримання положень ст.28 КПК Українищодо розумності строків апеляційного розгляду, колегією суддів було прийнято рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності осіб, що не з`явились.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_7 під час судового розгляду звернувся до суду з клопотанням про закриття даного кримінального провадження щодо нього на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, у тому числі з підстав, передбачених ст.49 КК України.

Висновки суду щодо обґрунтованості рішення про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження є обґрунтованим та не оскаржується учасниками провадження.

Обмежень, встановлених ч.5 ст.49 КК України, у даному провадженні немає.

Доводи апеляційної скарги про не визнання обвинуваченим своєї винуватості, а також встановлення судом його винуватості, не відповідають фактичним обставинам провадження.

Так, дійсно, ОСОБА_7 під час судового розгляду та в поданому ним клопотанні зазначив, що не погоджується із висунутим йому обвинуваченням, своєї вини не визнає.

Разом з тим, рішення суду не містить посилань на встановлені судом обставини кримінального правопорушення, доводи щодо обґрунтованості висунутого останньому обвинувачення, а містить посилання на фактичні обставини, встановлені органом досудового розслідування та викладені у обвинувальному акті.

З огляду на те, що саме обвинувачений звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі ч.2 ст.284 КПК України, ст.49 КК України з нереабілітуючих обставин, суд обґрунтовано у прийнятому ним рішенні не надав оцінку обставинам вчинення інкримінованого правопорушення, доказам у справі та іншим обставинам, що підлягають дослідженню в ході досудового та судового слідства.

Таким чином наявність підстав для скасування рішення суду не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а апеляція такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.404, 405 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалуПечерського районного суду м. Києва від 12.03.2024 щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3