Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

27 серпня 2024 року м. Рівне

Справа № 569/18865/23

Провадження № 11-кп/4815/410/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 19 квітня 2024 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000029 від 16 січня 2023 року, по якому здійснювалось спеціальне досудове розслідування та спеціальне судове провадження, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 19 квітня 2024 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління та місцевого самоврядування пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій строком на 15 років, з конфіскацією майна.

До набрання вироком законної сили, обраний запобіжний захід ОСОБА_7 , залишено попередній ? тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі ухвалено обчислювати з дати його затримання та реального виконання покарання у виді позбавлення волі.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління та місцевого самоврядування пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, ухвалено рахувати з моменту відбуття основного покарання.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь держави 2868 грн. в рахунок відшкодування витрат на залучення експерта.

За вироком суду ОСОБА_7 , обвинувачується в публічних закликах до проведення незаконного референдуму на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України при наступних обставинах.

Усвідомлюючи факт наявної збройної агресії рф проти України, а також суспільну небезпеку своїх дій, направлених на шкоду національній безпеці України, будучи ідеологічно проросійськи мотивованою особою, яка сповідує ідеї приєднання тимчасово окупованої території Херсонської області до російської федерації, реалізуючи свій злочинний умисел, у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 27.09.2022, перебуваючи у невстановленому місці на тимчасово окупованій території Херсонської області, ОСОБА_7 виступив у відеосюжеті, в якому звернувся до невизначеного кола осіб із закликом (агітацією) до мешканців тимчасово окупованої території Херсонської області брати участь у референдумі щодо приєднання даного регіону до російської федерації та висловлював позицію про єдність з російською федерацією, розуміючи, що з метою агітації даний відеосюжет буде поширений до невизначеного кола осіб.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 вказує на неповноту судового розгляду.

На думку захисника, судом безпідставно ухвалено рішення про здійснення спеціального судового провадження, чим порушено процесуальні права ОСОБА_7 , як обвинуваченого.

Вважає, що під час судового розгляду залишились недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Зазначає, що судом не було вжито заходів для ідентифікації дослідження голосу та мовлення ОСОБА_7 , не доведено, що дії обвинуваченого зафіксовано у відео файлах, які досліджувались судом, відповідають дійсності, що останній під час своїх виступів діяв свідомо, без ознак психологічного тиску на нього з боку представників збройних формувань російської федерації.

На переконання захисника, судом не встановлені достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_7 , оскільки не доведена об`єктивна сторона інкримінованого злочину.

Просить вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 19 квітня 2024 року відносно ОСОБА_7 за ч.5 ст. 111-1 КК України скасувати і закрити кримінальне провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, яка підтримала апеляційну скаргу, прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги захисника в інтересах обвинуваченого, перевіривши вирок суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника в інтересах обвинуваченого не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до статті 94 цього Кодексу з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Ст. 94 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів ? з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Зазначених вимог суд першої інстанції дотримався належним чином при розгляді даного кримінального провадження у порядку спеціального судового розгляду.

Ухвалюючи обвинувальний вирок відносно ОСОБА_7 за ч.5 ст. 111-1 КК України, суд першої інстанції належним чином проаналізував зібрані у кримінальному провадженні докази для вирішення питань, зазначених у ст.368 КПК України.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у публічних закликах до проведення незаконного референдуму на тимчасово окупованій території ґрунтується на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, аналізу та оцінених судом у відповідності до вимог ст. 94 КПК України доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, про що у вироку відповідно до ст.374 КПК України наведено докладні мотиви.

Порушень норм кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого, на кваліфікацію його дій, та які б могли бути підставою для скасування вироку суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Зокрема, на підтвердження встановлених фактичних обставин кримінального правопорушення та доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України, суд першої інстанції обґрунтовано послався на послідовні покази свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 щодо підтвердження на відеозаписі заклику ОСОБА_7 , якого вони добре знали, брати участь у референдумі щодо приєднання Херсонської області до складу російської федерації.

Показання зазначених свідків повністю узгоджуються з дослідженими судом даними протоколів: пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.05.2023 проведеного за участі свідка ОСОБА_9 ; пред`явлення особи для впізнання за відеозаписом від 11.05.2023 проведеного за участі свідка ОСОБА_9 ; пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.05.2023 проведеного за участі свідка ОСОБА_10 ; пред`явлення особи для впізнання за відеозаписом від 11.05.2023 проведеного за участі свідка ОСОБА_10 ; пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.05.2023 проведеного за участі свідка ОСОБА_8 ; пред`явлення особи для впізнання за відеозаписом від 11.05.2023 проведеного за участі свідка ОСОБА_8 щодо впізнання особи ОСОБА_7 серед інших візуально схожих осіб на фото, яке було розміщено у соціальної мережі «Однокласники» на сторінці із нік-неймом « ОСОБА_11 » та щодо впізнання особи ОСОБА_7 серед осіб, що закликали до проведення референдуму у ході перегляду відеозапису, розміщеного у відеохостингу YouTube з назвою « ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та інші «зірки» Каховка, Нова Каховка, Херсонської обл.».

Судом враховано на підтвердження винуватості ОСОБА_7 і дані протоколу огляду від 19.05.2023 Інтернет ресурсу, а саме відеозапису розміщеного у відеохостингу YouTube з назвою « ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та інші «зірки» Каховка, Нова Каховка, Херсонської обл.», відповідно до якого встановлено, що у період часу з 7 хв 04 сек по 7 хв 24 сек, особа зовні схожа на ОСОБА_7 , у формі агітації, повідомляє текст наступного змісту: «Референдум о вхождении Херсонской области в состав российской федерации жизненно необходим. Приходите, голосуйте, не бойтесь. Пусть нас бояться. Мы за россию».

Судом також обґрунтовано свій висновок щодо доведеності винуватості обвинуваченого даними протоколу огляду від 07.03.2023 мережі Інтернет, зокрема соціальної мережі «Одноклассники» профілю із нік-неймов « ОСОБА_11 », де виявлено фотозображення особи чоловічої статі зовні схожої на ОСОБА_7 , у вказаному профілі зазначена дата та місце народження, яке вказав автор сторінки: 26.08.1961, місце проживання: ОСОБА_16 .

Надано відповідну оцінку судом і даним висновку за результатами проведення судової портретної експертизи від 18.05.2023 № СЕ-19/118-21/4109-ФП, відповідно до змісту якого вбачається, що на фотозображенні зробленому з відеозапису розміщеного на відеохостингу YouTube з назвою відеозапису « ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та інші «зірки» Каховка, ІНФОРМАЦІЯ_2 » на 07 хвилині 09 секунді зображена одна і та ж особа, що на фотозображенні отриманому у ході проведення тимчасового доступу 29.03.2023 до інформації, що перебуває у володінні УДМС України в Рівненській області, а саме облікової картки ОСОБА_7 .

Версія сторони захисту щодо недоведеності факту свідомості та добровільності ОСОБА_7 під час своїх виступів та відсутності будь-якого психологічного тиску на нього з боку представників збройних формувань російської федерації, була предметом розгляду судом першої інстанції, яка, з наведенням відповідного обґрунтування, визнана такою, що не заслуговує на увагу.

На переконання колегії суддів аналогічні доводи апеляційної скарги сторони захисту є необґрунтованими.

Так, наведеними вище доказами у їх сукупності та взаємозв`язку, судом першої інстанції установлено, що ОСОБА_7 усвідомлював, що публічно закликав до проведення незаконного референдуму на тимчасово окупованій території.

При цьому, встановлені його дії судом першої інстанції є беззаперечним свідченням невимушеності його поведінки, відсутності будь-якого примусу щодо нього, а відтак, і цілковитої добровільності його дій та очевидного усвідомлення суспільно небезпечного характеру своїх дій, передбачання їх суспільно-небезпечних наслідків.

Відповідно до ч. 5 ст. 374 КПК України, у судовому рішенні суд обґрунтував, що в цьому кримінальному провадженні стороною обвинувачення були здійснені всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням установлених законом особливостей для кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування та спеціальне судове провадження (in absentia).

Відтак, судом дотримано права на захист та доступ до правосуддя обвинуваченого ОСОБА_7 , з урахуванням проведення щодо останнього спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження (in absentia).

Стороною захисту не зазначено в апеляційній скарзі і не наведено під час апеляційного перегляду оскаржуваного вироку переконливих доводів щодо недотримання органом досудового розслідування і судом передбачених ч.ч.1, 2 ст. 297-1, ч.3 ст. 323 положень КПК України щодо досудового розслідування і судового розгляду даної категорії злочинів (in absentia).

З огляду на це, на підставі аналізу доказів, детально наведених у вироку, виходячи з конкретних обставин провадження, суд правильно надав юридичну оцінку діям ОСОБА_7 та обґрунтовано кваліфікував його дії за ч.5 ст. 111-1 КК України.

Призначене судом першої інстанції обвинуваченому покарання за інкриміноване кримінальне правопорушення, передбачене санкцією ч.5 ст. 111-1 КК України, відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, з врахуванням судом першої інстанції ступеня тяжкості злочину, який є тяжким злочином, суспільної його небезпечності, встановлених обставин, особи обвинуваченого, відсутності обставин, які пом`якшують покарання, обставини, яка обтяжує покарання вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, передбачених законом критеріїв при призначенні покарання, виходячи з мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання.

На переконання колегії суддів, призначене ОСОБА_7 покарання за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, адекватним характеру вчинених дій і даним про особу обвинуваченого та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

За наведеного, доказів на спростування висновків суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Вирок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстав для його скасування і закриття кримінального провадження з зазначених у апеляційній скарзі захисника доводів не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 19 квітня 2024 року відносно ОСОБА_7 за ч.5 ст. 111-1 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3