ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/818/1146/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст. 369-2 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченої - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання обвинуваченої ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001972 від 07.08.2014 за частиною 2 статті 369-2 КК України про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Київського районного суду м. Харкова від 04 березня 2024 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Харкова, громадянку України, яка раніше судимою не була, з вищою освітою, одружену, має на утриманні неповнолітню дитину, 2010 року народження, працюючу викладачем ХГПУ ім. Г.С. Сковороди, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 369-2 КК України, та призначено їй покарання за частиною 2 статті 369-2 КК України, із застосуванням вимог статті 5 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі статті 49, частини 5 статті 74 КК України звільнено ОСОБА_8 від призначеного покарання за частиною 2 статті 369-2 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі - у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно вироку, ОСОБА_8 визнана винною в тому, що працюючи викладачем Харківського Національного Педагогічного Університету ім. Г.С. Сковороди, відповідно наказу ректора ХНПУ ім. Г.С. Сковороди № 5-од від 10 січня 2014 року була включена в склад відбіркової комісії для прийому документів абітурієнтів на юридичний факультет ХНПУ ім. Г.С. Сковороди, що дало їй можливість спілкуватися з абітурієнтами, які здають документи для складання іспитів до вузу, займатися прийом документів абітурієнтів, оформленням особових справ вступників за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавра і проведення консультацій з питань вибору професій на денну та заочну форму навчання, ОСОБА_8 вчинила зловживання впливом за наступних обставин.

07.08.14 року, скориставшись службовим становищем в процесі приймання документів, необхідних для вступу до Харківського Національного Педагогічного Університету ім. Г.С. Сковороди, ОСОБА_8 познайомилась з майбутнім абітурієнтом ОСОБА_9 і внесла останній пропозицію незаконно вплинути за неправомірну винагороду у сумі 500 доларів США на посадових осіб предметної екзаменаційної комісії, які перевіряють і оцінюють вступні письмові екзаменаційні роботи абітурієнтів та, відповідно, вирішують питання щодо зарахування до названого навчального закладу.

ОСОБА_8 достовірно знаючи, що головою фахової екзаменаційної комісії з напрямку підготовки «Правознавство», який тимчасово, на період проведення вступних іспитів, обіймає посаду юридичної особи публічного права, яка відповідно частини 2 статті 4 Закону України «Про запобігання і протидії корупції» прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави, а також приймає вступні іспити у ОСОБА_9 є ОСОБА_10 . ОСОБА_8 запропонувала ОСОБА_9 вплинути на голову фахової екзаменаційної комісії з напрямку підготовки «Правознавство», таким чином, щоб ОСОБА_9 склала вступні іспити і була зарахована як абітурієнт на 2-й курс Юридичного факультету Харківського Національного Педагогічного Університету ім. Г.С. Сковороди. За це ОСОБА_8 зажадала від ОСОБА_9 неправомірну вигоду у розмірі 500 доларів США.

11 серпня 2014 року, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди, використовуючи свої робочі стосунки, перебуваючи в адміністративному приміщенні Харківського Національного Педагогічного Університету ім. Г.С. Сковороди, ОСОБА_8 звернулася до голови фахової екзаменаційної комісії з напрямку підготовки «Правознавство» ОСОБА_10 з проханням посприяти проведенню вступних іспитів ОСОБА_9 ..

В подальшому ОСОБА_8 , здійснюючи свій злочинний намір, 11 серпня 2014 року, приблизно в 12 годин 30 хв., знаходячись в холі приміщення приймальної комісії ХНПУ ім. Г.С. Сковороди, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, одержала від ОСОБА_9 неправомірну вигоду в розмірі 6 000 грн. за вплив на прийняття рішення посадовими особами екзаменаційної комісії про складання вступних іспитів ОСОБА_9 на юридичний факультет ХНПУ ім. Г.С. Сковороди, які віднесла в приміщення приймальної комісії і поклала в свій робочий стіл, після чого ОСОБА_8 була затримана працівниками міліції, а незаконно отримана вигода в сумі 6 000 грн. виявлена та вилучена

Таким чином, ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 369-2 КК України, як одержання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Не погодившись з зазначеним вироком, обвинувачена ОСОБА_8 та її захисник адвокат ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу, в якій просять вирок Київського районного суду м. Харкова від 04.03.2024 скасувати, а кримінальне провадження закрити.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції обвинувачена ОСОБА_8 заявила клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення обвинуваченої та захисника які підтримали заявлене клопотання, та просили його задовольнити, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання, перевіривши матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання обвинуваченої щодо застосування до неї положень статті 49 КК України та звільнення її від кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 369-2 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З аналізу законодавства, що регулює питання закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, слідує, що строк давності - це передбачений статтею 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Вказаною нормою встановлено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, визначеної приписами статті 12 КК України, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення; правила обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання.

Відповідно до приписів пункту 1 частини 2 статті 284, частини 3 статті 285, частини 4 статті 286, частини 3 статті 288 КПК якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, та у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, і за наявності згоди особи на її звільнення на підставі спливу строків давності, закрити кримінальне провадження, звільнивши таку особу від кримінальної відповідальності.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачувалась у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 369-2 КК України, яке було скоєне нею 11 серпня 2014 року.

Кримінальне правопорушення, у скоєнні якого обвинувачувалась ОСОБА_8 , згідно статті 12 КК України є нетяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від двох до п`яти років.

Відповідно до положень частини 1 статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Оскільки вирок, за яким було засуджено ОСОБА_8 не набрав законної сили і з дня вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення сплило понад п`ять років, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання обвинуваченої про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України, підлягає задоволенню.

Щодо вимоги захисника про звільнення обвинуваченої ОСОБА_8 від сплати процесуальних витрат, суд апеляційної інстанції вважає її такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на те, що звільнення особи від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав та закриття стосовно неї кримінального провадження не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням експертиз, що узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року у провадження № 13-47к20 (справа № 598/1781/17) відповідно до якого питання розподілу процесуальних витрат має вирішуватись не тільки у формі обвинувального вироку, а й ухвали.

У зв`язку із наведеним та з урахуванням вимог пункту 3 частини 1 статті 49 КК України, пункту 1 частини 2 статті 284, частини 3 статті 288 частини 1 статті 417 КПК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, звільнити ОСОБА_8 від кримінальності відповідальності за частиною 2 статті 369-2 КК України, вирок Київського районного суду м. Харкова від 04.03.2024 скасувати, кримінальне провадження закрити, стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у загальному розмірі 6396,32 грн.

Керуючись статтями 405, 417,419 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_8 про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі пункту 3 частини 1 статті 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 04 березня 2024 року стосовно ОСОБА_8 скасувати.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 369-2 КК України, на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України закрити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення судових експертизи у загальному розмірі 6 396,32 грн.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: