Справа № 487/5586/24
Провадження № 1-кп/487/675/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду м. Миколаєва кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000720 від 25.04.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеса, громадянина України, українця, не працюючого,

не одруженого, дітей на утриманні не маючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

за участю сторін судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним:

У невстановлені дату, час та місці, у невстановленої особи,

ОСОБА_3 незаконно, не маючи передбаченого законом дозволу, придбав 10 патронів калібру 7,62 мм, які незаконно носив та зберігав при собі. Близько 16.40 години, ОСОБА_3 , знаходячись біля

будинку АДРЕСА_2 , під час розмови із

ОСОБА_6 запропонував останньому придбати у нього вищевказані бойові припаси, на що отримав згоду.

В подальшому, перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час,

ОСОБА_3 , реалізуючи свій корисливий злочинний умисел, спрямований на незаконний збут бойових припасів, діючи без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12 жовтня 1992 року № 576 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зороі, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами

несмертельної дії, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів,

затвердженої наказом МВ( України № 622 від 21 серпня 1998 року, за грошову винагороду у сумі 200 грн., незаконно збув ОСОБА_6 10 патронів калібру 7,62-мм зразка 1943 р. з кулею зі сталевим осердям, придатними до стрільби, які являються бойовими припасами.

Крім того, у невстановлені дату, час та місці, у невстановленої особи, ОСОБА_3 незаконно, не маючи передбаченого законом дозволу, придбав гранату типу РГН із підривачем типу УЗД, гранату типу Ф-1 із підривачем типу УЗРГМ-2, 20 патронів калібру 9 мм R/.380 МЕ GUM та 60 патронів калібру 7,62 мм, які в подальшому незаконно носив та зберігав при собі з метою незаконного збуту.

02.05.2024 о 12.33 годині, ОСОБА_3 на виконання попередньої домовленості зустрівся із ОСОБА_6 біля будинку АДРЕСА_2 , де реалізуючи свій корисливий злочинний умисел, спрямований на незаконний збут бойових припасів, діючи без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12 жовтня 1992 року № 576 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів,

затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, за грошову винагороду у сумі 2000 грн. незаконно збув ОСОБА_7 наступні предмети:

-бойову ручну осколкову гранту наступальної дії типу PГН, яка є вибуховим пристроєм, що належить до категорії боєприпасів іа складається з

корпусу бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу PГН та засобу підриву - ударно-дистанційного запалу для ручних граназ типу УЗД;

-бойову ручну осколкову гранту оборонної дії типу Ф-1, яка є вибуховим пристроєм, що належить до категорії боєприпасів та складається з корпусу бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1 та засобу підриву - уніфікованого бойового підривача ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ(УЗРГМ-2 );

-20 патронів, які є придатними для стрільби боєприпасами, а саме

револьверними патронами калібру 9 мм R/.380 ME GUM, які виготовлені

саморобним способом і використанням деяких елементів промислового

виробництва (гільз, револьверних «Терен-3», калібру 9 мм R/.380 ME GUM ,

капсулів, пороху, полімерних куль) та саморобних полімерних куль та гільз;

-60 патронів, які с придатними для стрільби боєприпасами, а саме 7,62-мм патронами зразка 1943 р., виготовлених промисловим способом.

Крім того, у невстановлені дату, час та місці, у невстановленої особи, ОСОБА_3 незаконно, не маючи передбаченого законом дозволу, придбав 4 патрона калібру 12,7x99 мм, які в подальшому, діючи без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12 жовтня 1992 року № 576 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, незаконно зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до моменту їх вилучення працівниками правоохоронних органів.

02.05.2024 в період часу з 15.41 по 17.51 годину, на підставі ухвали

слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 02.05.2024 проведено обшук за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого вилучено 4 патрони, які є придатними для стрільби та виготовленими промисловим способом боєприпасами, а саме: 2 шт. - 12,7-мм патрони калібру 12,7x99 мм (.50 CAL) з кулею у суцільній металевій оболонці (М33) та 2 шт. - 12,7- мм патронами калібру 12,7x99 мм (.50 CAL) з трасуючою кулею (М1 ).

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за 1 ст. 263 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання, носіння та збут бойових припасів та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.

Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 який безпосередньо при допиті під час судового розгляду вину в інкримінованому йому злочині визнав в повному обсязі та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті.

Доказами на підтвердження встановлених судом обставин є пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 та надані прокурором матеріалами кримінального провадження, а саме:

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.04.2024 року, відповідно до якого 24.04.2024 року надійшла заява, що на території м. Миколаєва проживає громадянин, який незаконно зберігає бойові припаси;

- рапортом від 24.04.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_6 , повідомляє, що у Миколаєві є місцевий мешканець незаконно зберігає боєприпаси;

- заявою ОСОБА_6 від 25.04.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_8 добровільно видав боєприпаси, які продав йому хлопець на ім`я ОСОБА_9 ;

- протоколом огляду предметів від 25.04.2024 року, відповідно до якого було оглянуто 10 предметів схожих на патрони;

- висновком експерта №СЕ-19/115-24/7589-БЛ від 29.04.2024 року, відповідно до якого надані на експертизу 10 предметів є боєприпасами;

- протоколом огляду покупця від 02.05.2024 року;

- протоколом огляду ідентифікаційних засобів (грошових коштів) від 02.05.2024 року, а саме грошові кошти в сумі 2000 гривень;

- протоколом огляду місця події від 02.05.2024 року, а саме приміщення кабінету №5 СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області;

- актом перевірки на наявність вибухових матеріалів від 02.05.2024 року;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 29.05.2024;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 29.05.2024;

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.05.2024 року, відповідно до якого 02.05.2024 року ОСОБА_3 збув 2 предмети схожих на гранати;

- рапортом від 02.05.2024 року, відповідно до якого 02.05.2024 року ОСОБА_3 збув 2 предмети схожих на гранати;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 02.05.2024 року;

- протоколом огляду предметів від 02.05.2024 року;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.05.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_10 , впізнав особу на фотознімку №1, на якому зображений ОСОБА_3 ;

- заявою від 02.05.2024, відповідно до якої ОСОБА_11 добровільно видав грошову купюру номіналом 1000 грн., яку йому передав ОСОБА_3 ;

- протоколом огляду місця події від 02.05.2024 року, а саме приміщення кабінету №5 СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області;

- висновком експерта №СЕ-19/112-24/6146-ВТХ від 09.05.2024 року, відповідно до якого надані на експертизу предмети є: корпусом бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу РГН та засобом підриву, а саме ударно-дистанційним запалом для ручних гранат типу УЗД;

- висновком експерта №СЕ-19/112-24/6149-ВТХ від 09.05.2024 року, відповідно до якого надані на експертизу предмети є: корпусом бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1 та засобом підриву, а саме ударно-дистанційним запалом для ручних гранат типу УЗРГМ (УЗРГМ-2);

- висновком експерта №СЕ-19/115-24/8109-БЛ від 08.05.2024 року, відповідно до якого надані на експертизу 20 патронів є боєприпасами;

- висновком експерта №СЕ-19/115-24/8109-БЛ від 08.05.2024 року, відповідно до якого надані на експертизу предмети у кількості 60 шт. є боєприпасами 7,62 мм патронами зразка 1943 року;

- протоколом обшуку від 02.05.2024 року, відповідно до якого в приміщенні АДРЕСА_3 , було виявлено та вилучено 4 предмета ззовні схожі на патрони з написом 12,7х99;

- висновком експерта №СЕ-19/115-24/8110-БЛ від 08.05.2024 року, відповідно до якого надані на експертизу предмети у кількості 4 шт. є боєприпасами;

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.06.2024 року, відповідно до якого 02.05.2024 року при проведенні обшуку у ОСОБА_3 вилучено 4 патрони, які є боєприпасами калібру 12,7х99;

- постановою про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 18.06.2024 року.

Досліджені під час судового розгляду письмові докази та покази обвинуваченого узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам справи, викладеними в обвинувальному акті, з огляду на що суд вважає ці обставини встановленими, а докази кладе в основу вироку.

Аналіз досліджених доказів, які суд вважає належними, допустимими, достовірними і в сукупності достатніми для ухвалення вироку, дозволяє дійти висновку про те, що вина ОСОБА_3 доведена у повному обсязі, а його дії кваліфікує за 1 ст. 263 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання, носіння та збут бойових припасів та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Згідно ст. 23 КК України, виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої цим Кодексом, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

Частиною 2 ст. 24 КК України передбачено, що прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Відповідно до пунктів 2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» №10 від 06.11.2009 року, предметом злочинів проти власності є майно,яке має певну вартість і є чужим для винної особи; крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 63 КК України, покарання увиді позбавлення волі полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу. Позбавлення волі встановлюється на строк від одного до п`ятнадцяти років, за винятком випадків, передбачених Загальною частиною КК України.

За змістом ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише уразі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Більш суворе покарання, ніж передбачене відповідними статтями Особливої частини КК України за вчинене кримінальне правопорушення, може бути призначене за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків згідно зі статтями 70 та 71 КК України.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів(ст.12КК України),а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікуваннявід суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено законом до категорії тяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, визнання провини.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд також враховує особу обвинуваченого то, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога Комунальному некомерційному підприємстві "Миколаївського обласного центру психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради не перебуває.

З урахуванням декількох обставин, які пом`якшують відповідальність обвинуваченого, визнання провини, щире каяття, суд вважає за можливе виправлення засудженого без застосування до обвинуваченого покарання у вигляді позбавлення волі, та застосувати відносно нього положення ст. 75 КК України, призначивши йому покарання з випробовувальним терміном, та з застосуванням п.п. 1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

На думку суду застосування саме такого виду та міри основного покарання відповідатиме меті кримінального покарання, сприятиме виправленню обвинуваченого та запобігатиме вчиненню нових злочинів, як обвинуваченим, так і іншими особами.

З обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню судові витрати понесені на залучення експерта в сумі 17796,08 грн.

Долю речових доказів вирішити на підставі 100 КК України.

Керуючись ст. ст. 369-376 КПК України , суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбуття покарання звільнити з випробовувальним терміном строком на 1 рік.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 вимоги п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Стягнути з ОСОБА_3 в доход держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у сумі 17796,08 грн.

Скасувати арешт майна з грошової купюри номіналом 1000 грн. №БМ 3756693 та 4 предмета ззовні схожі на патрони з написом 12,7х99, застосований ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.05.2024 року.

Речовий доказ, а саме патрони калібру 5,45 в кількості 10 шт. - знищити.

Речовий доказ, а саме грошову купюру номіналом 1000 грн №АП 0859362 - повернути МРУП ГУНП в Миколаївській області.

Речовий доказ, а саме корпус бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу РГН та засіб підриву, а саме ударно-дистанційний запал для ручних гранат типу УЗД - знищити.

Речовий доказ, а саме корпус бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1 та засіб підриву, а саме ударно-дистанційний запалом для ручних гранат типу УЗРГМ (УЗРГМ-2) - знищити.

Речовий доказ, а саме 20 патронів та саморобних полімерних куль та гільз, та 16 патронів (4 з яких у демонтованому стані) та 4 гільзи, які запаковані в первинне пакування до сейф-пакету №WAR1620747 - знищити.

Речовий доказ, а саме 60 шт. є боєприпасами 7,62 мм патронами зразка 1943 року, які поміщено до сейф-пакету №5713329 - знищити.

Речовий доказ, а саме грошову купюру номіналом 1000 грн. №БМ 3756693 - повернути МРУП ГУНП в Миколаївській області.

Речовий доказ, а саме 4 предмета ззовні схожі на патрони з написом 12,7х99 - знищити.

Речовий доказ, а саме 4 предмета ззовні схожі на патрони які поміщено до сейф-пакету №5713331 - знищити.

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1