Справа № 442/8948/24
Провадження № 1-кп/442/391/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі :

головуючої судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження в залі суду в м.Дрогобичі кримінальне провадження №0000236 від 11.10.2024 відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дрогобича, Львівської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , депутатом та адвокатом не є, не одруженого, на утриманні дітей не має, військвозобов`язаного, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

встановив:

Органом досудового розслідування встановлені наступні фактичні обставини кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження:

ОСОБА_2 , діючи в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, із наступними змінами та доповненнями, згідно якого заборонено незаконний обіг наркотичних засобів та психотропних речовин, не маючи на це спеціального дозволу, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини для власного вживання без мети збуту, 11.10.2024 о 15.00 год., перебуваючи неподалік смітника, який знаходиться на АДРЕСА_2 , за геокоординатами 49.3461185, 23.4835208, на землі знайшов прозорий зіп-пакет із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини кристалоподібної речовини білого кольору всередині PVP.

ОСОБА_2 , усвідомлюючи, що вказана кристалоподібна речовина містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP та діючи умисно, вирішив її незаконно придбати, шляхом привласнення знахідки і в подальшому, зберігати для власного вживання без мети збуту. Для цього, ОСОБА_2 помістив вищевказаний прозорий зіп-пакет із вмістом особливо небезпечної психотропної кристалоподібної речовини білого кольору у праву кишеню своїх спортивних штанів яку зберігав для подальшого особистого вживання, без мети збуту.

В подальшому, 11 жовтня 2024 року, орієнтовно о 15 год 55 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , був зупинений працівниками Національної поліції, в ході спілкування із якими повідомив, що зберігає при собі вказану вище особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено та в подальшому слідчо-оперативною групою Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, під час огляду місця події у ОСОБА_2 вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 0,3731 грама, яку останній, діючи умисно, незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_2 скоїв кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконно придбав та зберігав психотропні речовини без мети збуту.

Прокурор ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинуваченим ОСОБА_2 , та за підписом захисника ОСОБА_5 , подано заяву, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 є кримінальним проступком.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду.

Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за частиною за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичний засіб без мети збуту.

При призначенні покарання суд дотримується вимог кримінального закону, зокрема ст.65 КК України, та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Водночас, згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України є: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання не встановлено.

З врахуванням наведеного, аналізуючи особу винуватого, як в загально соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, встановлених судом конкретних обставин події, суд, з урахуванням положень Загальної частини Кримінального кодексу України дійшов висновку, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, у виді штрафу, оскільки виключно такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

У відповідності до пункту 3 частини 1 статті 118 КПК України до процесуальних витрат у кримінальному провадженні віднесені, зокрема, витрати, пов`язані із залученням експертів.

За змістом статті 15 Закону України «Про судову експертизу», частини 2 статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні від 21.10.2024 №СЕ-19/109-24/15137-НЗПРАП витрати на проведення експертизи становлять 1193,85 грн.

За таких обставин суд, ухвалюючи вирок у кримінальному провадженні, вирішує стягнути з обвинуваченого ОСОБА_2 на користь держави документально підтверджені витрати за проведені вищевказаної експертизи.

На стадії досудового розслідування та судового розгляду обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжний захід не обирався та підстав для його обрання на даній стадії суд не вбачає.

З речовими доказами необхідно поступити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.368-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.309 КК України, за якою призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судові витрати на залучення експерта за проведення експертизи №СЕ-19/109-24/15137-НЗПРАП в сумі 1193,85 гривні.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.10.2024 скасувати.

Речовий доказ: кристалоподібну речовини, білого кольору, яка знаходиться у зіп-пакеті (спец пакет PSP 1144648) - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

У відповідності до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1