Справа №712/8923/24
Провадження № 1-кп/712/693/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002014 від 17.06.2024, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, Черкаської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, тимчасово непрацюючого, неодруженого, немаючого на утриманні дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

28.12.2017 вироком Соснівського районного суду м. Черкаси за ч.3 ст.307, ст.69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією всього майна; 18.02.2019 звільнений по відбуттю строку покарання,

23.04.2020 вироком Соснівського районного суду м. Черкаси за ч.1 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки; 15.02.2023 звільнений умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 2 місяці 22 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч.1 ст.361, ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14.06.2024 о 23 годин 50 хвилин, ОСОБА_7 , рухаючись по алеї від вул.Героїв Майдану до вул. Руставі, м. Черкаси, побачив на плечі у ОСОБА_5 , яка також рухалась по вказаній алеї, жіночу сумку, після чого у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння чужим майном ОСОБА_7 , діючи повторно, умисно та цілеспрямовано, з корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи та бажаючи настання наслідків, а також усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в умовах воєнного стану, що запроваджений Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Верховною Радою України, та який в подальшому продовжений Указом Президента України №271/2024 від 06.05.2024 на 90 діб, перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , підійшов до потерпілої ОСОБА_5 та шляхом ривка, відкрито заволодів її майном, а саме жіночою сумкою, у якій знаходився мобільний телефон «Samsung SM-A032FZBDSEK» імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 3499,00 грн. Після чого ОСОБА_7 з місця вчинення з викраденим майном зник, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Він же, 15.06.2024 о 01 годині 11 хвилин, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, в м. Черкаси. умисно, розуміючись на тонкощах банківської системи, зокрема, щодо надання послуг клієнтам АТ КБ «ПриватБанк», без дозволу власника, видаючи себе за клієнта банку ОСОБА_5 , використовуючи викрадений у ОСОБА_5 мобільний телефон «Samsung SM-A032FZBDSEK» імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 із сім-карткою Київстар № НОМЕР_3 , що є фінансовим номером до АТ КБ «Приват-24» потерпілої ОСОБА_5 , здійснив вхід до облікового запису у мобільному додатку «Приват-24», що був встановлений на вказаний вище телефон, від імені клієнта банку ОСОБА_5 , в результаті чого отримав повний доступ до банківських рахунків потерпілої ОСОБА_5 , відкритих у АТ КБ «ПриватБанк» та змінив кредитний ліміт на кредитній картці № НОМЕР_4 , що призвело до несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, що відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність» є банківською таємницею.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361 КК України несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

Також він, 15.06.2024 у період часу з 01:11 год. по 06:12 год., перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці, у місті Черкаси, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, що запроваджений Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Верховною Радою України, який в подальшому продовжений Указом Президента України № 271/2024 від 06.05.2024 на 90 діб, шляхом вільного доступу, використовуючи викрадений у ОСОБА_5 мобільний телефон «Samsung SM-A032FZBDSEK» імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 із сім-карткою Київстар № НОМЕР_3 , що є фінансовим номером до АТ КБ «Приват-24» потерпілої ОСОБА_5 , таємно викрав грошові кошти, шляхом їх зняття у банкоматах міста Черкаси, поповнення мобільного рахунку ТОВ «Лайфселл» та переказом на картки банку АТ «ПУМБ» а саме:

- 15.06.2024 о 01:11:28 - переказ на суму 2737,00 грн. на банківську картку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_5 ;

- 15.06.2024 о 04:18:06 - поповнення на суму 254,00 грн. мобільного рахунку ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_6 ;

- 15.06.2024 о 04:30:56 - зняття на суму 4000,00 грн. у банкоматі №САСS8949 АТ КБ «ПриватБанк» за адресою: м. Черкаси, вул. Сумгаїтська, буд.24;

- 15.06.2024 о 04:32:22 - зняття на суму 4000,00 грн. у банкоматі №САСS8949 АТ КБ «ПриватБанк» за адресою: м. Черкаси, вул. Сумгаїтська, буд.24;

- 15.06.2024 о 05:52:10 - переказ на суму 610,00 грн. на банківську картку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_7 ;

- 15.06.2024 о 06:12:22 - переказ на суму 450,00 грн. на банківську картку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_8 .

Вказаними діями потерпілій ОСОБА_5 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 12051 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні ОСОБА_7 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав в повному обсязі та підтвердив обставини вчинення кримінальних правопорушень, викладені в обвинувальному акті, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій. ОСОБА_7 показав, що вночі 14.06.2024 він повертався додому від знайомого, та побачив попереду жінку, яка йшла по алеї, у неї на плечі була сумка. Наблизившись до жінки, він вихватив сумку, та почав тікати, жінка не чинила опір. Коли прийшов додому, у викраденій сумці виявив мобільний телефон «Samsung». Приблизно через одну-дві години, обвинувачений вже знімав готівкові кошти з банківських карток потерпілої на АДРЕСА_3 . ОСОБА_7 пояснив, що він, використовуючи викрадений телефон «Samsung» з сім-карткою Київстар № НОМЕР_3 , що є фінансовим номером до АТ КБ «Приват-24» потерпілої, викрав грошові кошти, шляхом їх зняття у банкоматах міста Черкаси, поповнення мобільного рахунку ТОВ «Лайфселл» та переказом на картки банку АТ «ПУМБ». Обвинувачений щиро розкаюється у вчиненому, в залі суду попросив у потерпілої вибачення, зобов`язувався відшкодувати завдану матеріальну шкоду в сумі 12051 гривня. ОСОБА_7 визнає цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 12051 гривня сума викрадених коштів з банківських карток.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що внаслідок вчинення кримінальних правопорушень їй була завдана матеріальна та моральна шкода. До початку судового розгляду потерпілою ОСОБА_5 подано до суду цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому вона просить: 1) стягнути з ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 27000 гривень, що включає: 13000 гривень сума знятих (викрадених) коштів з банківських рахунків потерпілої; 8000 гривень замки до дверей квартири та робота майстрів по їх встановленню; 6000 гривень вартість викраденого телефону; 2) стягнути моральну шкоду в сумі 27000 гривень. В обґрунтування цивільного позову зазначається, що у викраденій сумці потерпілої були ключі від квартири, які їй так і не повернули; у зв`язку з втратою ключів, ОСОБА_5 понесла витрати по придбанню нових замків та роботу по їх встановленню. Крім того, їй не було повернуто мобільний телефон «Samsung». Щодо розміру моральної шкоди потерпіла зазначила, що внаслідок подій 14.06.2024 їй завдано моральну шкоду, погані спогади переслідують її, до цього часу вона ходить по вулиці озираючись, та боїться взяти із собою телефон, інші цінні речі. Злочинними діями обвинуваченого порушено нормальний стан та уклад життя, право власності з наслідками. При призначення покарання потерпіла покладається на розсуд суду, вказавши, що обвинувачений має понести покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції. В порядку ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 .

Допитавши обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним, що ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.186 КК України, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану; ч.1 ст.361 КК України несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем; ч.4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд керується положеннями ст.ст. 65-67 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи вид та міру покарання суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд приймає до уваги, що скоєні кримінальні правопорушення, відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії кримінального проступку та тяжких злочинів.

ОСОБА_7 раніше судимий за злочини проти власності, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, офіційно не працює, неодружений, на утриманні дітей не має.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , згідно ст.67 КК України, суд не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у межах санкції ч.1 ст.361 КК України у виді обмеження волі, а також у межах санкцій ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України - у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд визначає за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Підстав для застосування положень статті 69 КК України суд не вбачає.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливе тільки в умовах його ізоляції від суспільства.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, необхідно зарахувати у строк покарання, призначеного за даним вироком, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 19.06.2024 до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, суд зазначає таке.

До початку судового розгляду потерпілою ОСОБА_5 подано цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому вона просить: 1)стягнути з ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 27000 гривень, що включає: 13000 гривень сума знятих (викрадених) коштів з банківських рахунків потерпілої; 8000 гривень замки до дверей та робота майстрів по їх встановленню; 6000 гривень вартість викраденого телефону; 2) стягнути моральну шкоду в сумі 27000 гривень. В обґрунтування цивільного позову зазначається, що у викраденій сумці потерпілої були ключі від квартири, які їй так і не повернули; у зв`язку з втратою ключів, ОСОБА_5 понесла витрати по придбанню нових замків та роботу по їх встановленню. Крім того, їй не було повернуто мобільний телефон «Samsung». Щодо розміру моральної шкоди потерпіла зазначила, що внаслідок подій 14.06.2024 їй завдано моральну шкоду, погані спогади переслідують її, до цього часу вона ходить по вулиці озираючись, та боїться взяти із собою телефон, інші цінні речі. Злочинними діями обвинуваченого порушено нормальний стан та уклад життя, право власності з наслідками.

Згідно з ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичною особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обвинувачений ОСОБА_7 визнав цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 в частині знятих коштів в сумі 12051 гривня, відповідно до пред`явленого обвинувачення.

Матеріалами, доданими до цивільного позову, не підтверджена матеріальна шкода, завдана кримінальним правопорушенням, в частині витрат на придбання замків до дверей квартири потерпілої, і витрат на оплату роботи по їх встановленню на загальну суму 8000 гривень. Стосовно стягнення з обвинуваченого вартості мобільного телефону «Samsung», який був викрадений у потерпілої, суд зазначає, що вказаний телефон визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, і після завершення розгляду справи підлягає поверненню потерпілій.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_5 матеріальної шкоди в сумі 12051 гривня.

Стосовно відшкодування моральної шкоди, суд зазначає таке.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Положенням статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У пункті 9 Постанови Пленуму Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

На обґрунтування розміру моральної шкоди ОСОБА_5 вказала, що після викрадення її сумки з мобільним телефоном та ключами від квартири, зняття коштів з банківських рахунків, у неї погіршилося самопочуття, до цього часу вона ходить по вулиці та озирається, маючи відчуття тривожності; боїться взяти з собою мобільний телефон, чи інші цінні речі. Після втрати ключів від квартири, протягом літа 2024 року вона мала клопіт по купівлі замків, пошуку робітників для їх встановлення, що потребувало її часу, та додаткових коштів.

З урахуванням обставин справи, враховуючи принципи розумності та справедливості щодо стягнення шкоди, судову практику, що склалася, суд дійшов висновку стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 7000 гривень.

В порядку ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно стягнути на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи (№СЕ-19/124-24/9270-ТВ від 19.06.2024) в сумі 757 гривень 28 коп.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ч.15 ст.615, ст.ст. 349, 368-374, 376, 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч.1 ст.361, ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років;

- за ч.1 ст.361 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

- за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, у строк покарання, призначеного ОСОБА_7 , зарахувати строк попереднього ув`язнення з 19 червня 2024 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінальних правопорушень - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 12051 (дванадцять тисяч п`ятдесят одна) гривня 00 коп., та моральну шкоду в сумі 7000 (сім тисяч) гривень 00 коп., а всього 19051 (дев`ятнадцять тисяч п`ятдесят одна) гривня 00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення судової експертизи в сумі 757 (сімсот п`ятдесят сім) гривень 28 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- мобільний телефон «Samsung SM-A032FZBDSEK», який переданий на зберігання до кімнати речових доказів Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області повернути на належністю власнику ОСОБА_5 ;

- мобільний телефон «TECNO POP», та три банківські картки, які передано на зберігання до кімнати речових доказів Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області - повернути на належністю власнику ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1