№ 1-кп/183/2120/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2024 року м.Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000013, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Спаське Новомосковського району, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого неповну середню освіту, неодруженого, без місця реєстрації, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

25.10.2024 приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , будучи у стані алкогольного сп?яніння, перебував біля будинку N АДРЕСА_2 , де побачив поряд з парканом транспортний засіб мотоцикл марки «LIFAN», типу LF200-10М, моделі SR220-4V, об?ємом двигуна НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер « НОМЕР_3 », сірого кольору, з номерним знаком НОМЕР_4 , що належить на праві власності потерпілому ОСОБА_6 .

В цей час, у ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортного засобу, а саме вищевказаного мотоцикла марки «LIFAN», типу LF200-10М, моделі SR220-4V, який він визначив як об?єкт свого злочинного посягання.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_3 , будучи у стані алкогольного сп?яніння, перебуваючи у вищевказаному місці та у вищезазначений час, підійшов до мотоциклу марки «LIFAN», типу LF200-10М, моделі НОМЕР_5 , що належить на праві власності потерпілому ОСОБА_6 , де скерував своїми руками кермо мотоцикла у визначеному ним напрямку, таким чином встановивши контроль над ним, та штовхаючи транспортний засіб власною фізичною силою з місця первинного знаходження перемістив його до місця свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим незаконно заволодів транспортним засобом.

Своїми діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 70592 грн.

Таким чином, дії ОСОБА_3 , кваліфікуються за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Між прокурором ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_3 зобов`язується повідомляти про інші кримінальні правопорушення до правоохоронних органів у разі наявної у нього інформації. Також зобов`язується відшкодувати витрати на проведення експертиз в сумі 6765,15 грн.

Прокурор та обвинувачений узгодили покарання за ч. 1 ст. 289 КК України з урахуванням беззастережного визнання вини, щирого каяття ОСОБА_3 та його активного сприяння розкриттю даного злочину, з урахуванням особи винного, у виді позбавлення волі строком 3 роки.

Крім того, сторони узгодили покарання на підставі ст.75 КК України, та звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням (відповідно до постанови Верховного Суду №161/8590/19 від 26.02.2020 року) із застосуванням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

У судовому засіданні прокурор висловив думку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженого покарання.

Захисник підтримав думку прокурора про затвердження угоди.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, обставини обвинувачення підтвердив, у скоєному щиро кається, просив затвердити угоду. У обвинуваченого в судовому засіданні з`ясовані всі питання, визначені ст. 474 КПК України та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, згідно якої просив судове провадження здійснювати за його відсутності не заперечував проти укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_3 , претензій матеріального та морального характеру не має.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, угода відповідає вимогам Розділу VI КПК України.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 встановленою та його дії кваліфікуються за частиною 1 статті 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, які обтяжують покарання суд визнає - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд вважає за необхідне призначити узгоджену між сторонами міру покарання за ч. 1 ст.289 КК України, оскільки ОСОБА_3 вину визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, на обліку у лікарів не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, потерпілий претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_3 був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 27.12.2024 року. Враховуючи те, що сторона обвинувачення та сторона захисту просили суд скасувати дію обраного запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки відпала потреба у його застосуванні, суд вважає необхідним, з урахуванням позиції сторін, запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту - скасувати.

Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню були проведені судові експертизи, вартість яких підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 370, 371, 373, 374, 376, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 289 КК України.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22.11.2024 року між прокурором Слобожанської обласної прокуратури та ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 .

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт майна, накладений 28.10.2024 року ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області на транспортний засіб: мотоцикл марки «LIFAN», моделі SR220-4V, ідентифікаційний номер « НОМЕР_3 », сірого кольору, з номерним знаком НОМЕР_4 , що належить на праві власності ( на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 НОМЕР_7 ) потерпілому ОСОБА_6 .

Речові докази:

-мотоцикл марки «LIFAN», типу LF200-10М, моделі SR220-4V, об?ємом двигуна НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер « НОМЕР_3 », сірого кольору, з номерним знаком НОМЕР_4 , що належить на праві власності потерпілому ОСОБА_6 , який переданий останньому на зберігання залишити ОСОБА_6 за належністю;

-2 змиви з ручок керма мотоциклу марки «LIFAN», моделі SR220-4V, на марлевий тампон, що поміщені до паперового конверту із контролем марлі, та сліди папілярних ліній на 2 л/с з бензобаку мотоциклу марки «LIFAN», моделі SR220-4V, що поміщені до спец.пакету ICR 0065761, та зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №2 Дніпровського управління поліції №2 ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертиз:

- за проведення судової товаро-транспортної експертизи №СЕ-19/113-24/6159-АВ від 29.10.2024 в сумі 1989,75 грн;

- за проведення судової трасологічної експертизи №СЕ-19/113-24/6153-Д від 28.10.2024 в сумі 1989,75 грн;

- за проведення судової трасологічної експертизи №СЕ-19/113-24/6371-Д від 12.11.2024 в сумі 2785,65 грн,

що загальною сумою становить 6765,15 грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні у вигляді домашнього арешту - скасувати.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1