Справа № 639/2364/24
Провадження № 1-кп/639/216/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000013 від 03.01.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця смт Новгородка Новгородківського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-14.02.2024 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 357 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

в с т а н о в и в:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

Епізод № 1

ОСОБА_3 вчинив злочин проти власності у період воєнного стану, поширеного на території України на підставі Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 15.11.2023 в денний час, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, знаходився у закладі харчування, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 разом із малознайомим йому громадянином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким спільно вживали алкогольні напої.

Саме в той час ОСОБА_3 , перебуваючи поряд із ОСОБА_6 за вищевказаною адресою, помітив у кишені ОСОБА_6 мобільний телефон марки Motorola XT2333-3 moto g/23, color: Matte Charcoal, imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , у робочому стані, вартість якого складає 5879 грн. 08 коп., та власником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , достовірно знаючи, що телефон йому не належить, реалізовуючи свій злочинний умисел, оцінивши ситуацію, що склалася, впевнившись, що за його діями ніхто, як на його думку, зі сторонніх осіб не спостерігає, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, введеного на території України, непомітно для оточуючих, викрав вказаний мобільний телефон з кишені штанів ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав за необхідне для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на таємне заволодіння чужим майном, належним ОСОБА_6 .

При цьому ОСОБА_3 усвідомлював, що телефон не вийшов із володіння ОСОБА_6 та останній може шукати свій мобільний телефон, а також, що в телефоні мається сім-картка, яку слід розцінювати як індивідуальну ознаку майна, за якою можна визначити власника.

Після цього ОСОБА_3 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись у подальшому ним на власний розсуд, а саме: вчинив активні дії спрямовані на вилучення вказаного телефону з володіння потерпілого та видалив всю інформацію, яка знаходилася на телефоні, скинувши телефон до заводських налаштувань та в подальшому здав його до ломбарду під свій паспорт громадянина України, за що отримав грошову винагороду.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 5879 грн. 08 коп., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи № 1394/24 від 14.03.2024.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Епізод № 2

Крім того встановлено, що 17.12.2023 близько 16 год 40 хв, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилося за можливе, ОСОБА_3 знаходився за адресою місця свого мешкання: АДРЕСА_4 , де разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та малознайомим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , розпивали спиртні напої.

У цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, попрохав ОСОБА_8 покористуватись його мобільним телефоном Redmi Note 11 темно-синього кольору, ідентифікуючі ознаки: IMEI-1: НОМЕР_4 IMEI-2: НОМЕР_5 на 2-сім карти, з видимими пошкодженнями, вартістю 5063 грн. 80 коп, та ювелірним виробом із срібла 925 проби (перстень чоловічий з гербом України) загальною вагою 6,75 гр., вартістю 209 грн. 32 коп., не маючи наміру їх повертати.

Надалі ОСОБА_8 , будучи веденим в оману, нічого не підозрюючи про шахрайський намір ОСОБА_3 , в приміщенні квартири АДРЕСА_5 , добровільно передав останньому мобільний телефон Redmi Note 11 темно-синього кольору, ідентифікуючі ознаки: IMEI-1: НОМЕР_4 , IMEI-2: НОМЕР_5 , на 2-сім карти, з видимими пошкодженнями та ювелірний виріб із срібла 925 проби (перстень чоловічий з гербом України) загальною вагою 6,75 гр.

Таким чином, ОСОБА_3 , шляхом обману ОСОБА_8 , шахрайським шляхом заволодів мобільним телефоном Redmi Note 11 темно-синього кольору, ідентифікуючі ознаки: IMEI- 1: НОМЕР_4 , IMEI-2: НОМЕР_5 , на 2-сім карти, з видимими пошкодженнями, та ювелірним виробом із срібла 925 проби (перстень чоловічий з гербом України) загальною вагою 6,75 гр, звернув їх на свою користь, не маючи наміру їх повернути, після чого з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 5 273,12 грн., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 307/24 від 17.01.2024.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Епізод № 3

Крім того ОСОБА_3 , 17.12.2023 близько о 17 годині, перебуваючи в приміщенні квартири за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_4 , вчинивши крадіжку грошових коштів із гаманця ОСОБА_8 , помітив у гаманці банківську картку та вирішив вчинити таємне викрадення банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_6 , власником якої є ОСОБА_8 , яка відповідно до примітки ст. 358 КК України є офіційним документом.

Саме в той час ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний намір, вважаючи обстановку, що склалася, найвигіднішою для здійснення таємного викрадення зазначеної банківської картки, використовуючи ту обставину, що ОСОБА_8 спить, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, таємно викрав банківську картку.

Таким чином ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав за необхідне для викрадення офіційного документу, яким є банківська картка АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_6 , яка відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. ст. 1 і 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошових коштів в Україні» та ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» відповідає визначенню поняття «офіційний документ» та є його різновидом, з корисливих мотивів, оскільки впевнено розумів, що на банківській картці можуть знаходитись грошові кошти, якими ОСОБА_3 мав намір незаконно заволодіти.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення кримінальний проступок, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, тобто викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Епізод № 4

Крім того встановлено, що ОСОБА_3 в період часу з 12.08.2023 по 12.02.2024 мешкав за адресою: АДРЕСА_4 , разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на підставі договору оренди квартири від 12.08.2023, укладеного між власницею квартири ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , і ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та вирішив вчинити новий злочин проти власності, у період воєнного стану, який введено на території України на підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», за наступних обставин.

Так, мешкаючи за вищевказаною адресою, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення будь-якого чужого майна, яке належить ОСОБА_10 , з квартири, яку винаймає.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , 28.12.2023 в денний час доби, більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилося за можливе, перебуваючи в приміщенні квартири за адресою свого мешкання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправність свого діяння, безперешкодно, шляхом вільного доступу, таємно заволодів телевізором марки TV LCD 32 XIAOMI Mi TV 4A 32 ( НОМЕР_7 -5ASP) чорного кольору, вартістю 7840 грн. 26 коп., який належить власниці квартири ОСОБА_10 .

Таким чином, ОСОБА_3 , суб`єктивно усвідомлюючи протиправність свого злочинного діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди, виконав усі дії, які вважав за необхідне для таємного заволодіння майном, належним потерпілій ОСОБА_10 та в подальшому, звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Епізод № 5

Крім того ОСОБА_3 вчинив новий злочин проти власності у період воєнного стану, який введено на території України на підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», за наступних обставин:

Так, 18.01.2024 в денний час доби, більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилося за можливе, ОСОБА_3 перебував у приміщенні квартири за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_4 , де, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого протиправного задуму, з метою власного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправність свого діяння, безперешкодно, шляхом вільного доступу, таємно заволодів пральною машинкою Whirlpool AWE 60110 білого кольору, вартістю 9092 грн. 40 коп., яка належить власниці квартири ОСОБА_10 .

Таким чином, ОСОБА_3 виконав всі дії, які вважав за необхідне для таємного заволодіння майном, належним потерпілій ОСОБА_10 , та в подальшому, звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

ІІ. Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 щодо пред`явленого обвинувачення

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 357 КК України, визнав у повному обсязі, фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, а також їхню правову кваліфікацію, не оспорює.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що 15.11.2023 він познайомився із потерпілим ОСОБА_6 в закладі громадського харчування, останній перебував у стані алкогольного сп`яніння. Коли ОСОБА_6 заснув, він таємно витягнув у нього з карману мобільний телефон марки «Motorola», який в подальшому здав у ломбард, що розташований за адресою: АДРЕСА_6 . Мобільний телефон здав у ломбард під свої документи, грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

Крім цього 17.12.2023 він знаходився за адресою місця мешкання: АДРЕСА_4 , разом із знайомими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з якими вживали алкогольні напої. Під час спілкування він попросив у ОСОБА_8 його мобільний телефон та чоловічий перстень зі срібла, з метою тимчасового користування цими речами, однак він відразу мав намір заволодіти ними шляхом обману. Вони домовились із ОСОБА_8 про зустріч біля супермаркету «АТБ», де він мав повернути останньому вказані речі, однак ці речі потерпілому ОСОБА_8 він так і не повернув. Потім він продав вказаний мобільний телефон на ринку «Термінал», а чоловічий перстень зі срібла здав у ломбард «Капітал», що розташований по вул. Полтавський шлях.

Також 17.12.2023 він, діючи з корисливих мотивів, викрав із карману потерпілого ОСОБА_8 належну йому банківську картку, якою в подальшому розраховувався в супермаркеті «Класс» та аптеці за придбані продукти харчування та інші товари.

Крім цього 28.12.2023 він знаходився в квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , яку орендував у ОСОБА_10 , де таємно викрав належний потерпілій телевізор, який в подальшому здав у ломбард «Скарбниця», що розташований біля вказаного будинку. Спочатку він мав намір викупити цей телевізор з ломбарду, однак потім не зробив цього, грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

Також 18.01.2024 він, перебуваючи в квартирі за місцем тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_4 , діючи таємно, викрав із вказаної квартири пральну машину « ІНФОРМАЦІЯ_8 », яку здав у ломбард за адресою: АДРЕСА_6 . Заклад пральної машинки оформив під свої документи, за що отримав грошові кошти, якими розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_3 зазначає, що вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях він визнає повністю, піддав критичній оцінці свої дії та у вчиненому щиро розкаюється.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

ІІІ. Висновки суду

Під час судового розгляду прокурор та обвинувачений вважали за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, а також дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, оскільки ОСОБА_3 повністю визнає вину у вчиненні цих кримінальних правопорушень та не оспорює правову кваліфікацію кримінальних правопорушень.

Прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 надали згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, на адресу суду надали заяви про проведення судового засідання без їх участі.

Заслухавши думку прокурора та обвинуваченого, які вважали за можливе провести судовий розгляд за відсутності потерпілих, керуючись вимогами ст. 325 КПК України суд вважає за можливе розглянути вказане кримінальне провадження без участі потерпілих, оскільки за їхньої відсутності можливо вирішити питання, які вирішуються судом під час розгляду кримінального провадження.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у повному обсязі та не оспорює фактичні обставини скоєних кримінальних правопорушень, як вони встановлені в обвинувальному акті, вислухавши думку прокурора та обвинуваченого, які надали згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.

ІV. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений ОСОБА_3 .

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення та його дії кваліфікуються судом:

- по епізодам АДРЕСА_7 за цим вироком суду за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану;

- по епізоду № 2 за цим вироком суду за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

- по епізоду № 3 за цим вироком суду за ч. 1 ст. 357 КК України, тобто викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

V. Мотиви суду при призначенні покарання

Обставиною, яка відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставин, які відповідно до вимог ч. 1 ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, інвалідності не має, офіційно не працевлаштований, неодружений, має постійне місце проживання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за санкцією ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, за санкцією ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, за санкцією ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, яке є необхідними та достатніми покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Враховуючи той факт, що інкриміновані кримінальні правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 вчинив до винесення вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.02.2024, за яким йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, тому остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд призначає на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань.

Крім цього, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно в строк покарання за цим вироком зарахувати повністю відбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.02.2024.

На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправним діянням, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

VІІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілими не заявлено.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи той факт, що обвинуваченому ОСОБА_3 судом призначено покарання у виді позбавлення волі, яке підлягає реальному відбуттю, на підставі абз. 12 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України суд вважає за необхідне обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених за цим вироком суду покарання та покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.02.2024, призначити ОСОБА_3 до відбування остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

До набрання вироком законної сили обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з дня ухвалення вироку суду, тобто з 25 вересня 2024 року.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк відбуття покарання за цим вироком, строк частково відбутого покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.02.2024, в період часу з 14.02.2024 по 24.09.2024 включно.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь судового експерта ОСОБА_11 (розрахунковий рахунок ІBAN: НОМЕР_8 ) процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз у кримінальному провадженні на загальну суму 1100,00 грн. (одна тисяча сто гривень 00 копійок).

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.01.2024 у справі №639/375/24 (провадження №1-кс/639/128/24) на майно, вилучене в ході проведення 22.01.2024 огляду предмета за адресою: АДРЕСА_8 .

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- DVD-R диск із відеозаписами за 31.12.2023 з камер відеоспостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_10 », який розташований за адресою: м. Харків, Григорівське шосе, буд. 32; DVD-R диск із відеозаписом за 13.12.2023 з камери відеоспостереження магазину ФОП «Гевоян», який розташований за адресою: АДРЕСА_9 ; CD-R диск із відеозаписами за період з 17.12.2023 по 19.12.2023, на яких зафіксовано зняття грошових коштів з банківських карток ОСОБА_8 ; CD-R диск із відеозаписом за 18.12.2023 з камери відеоспостереження магазину ФОП « ОСОБА_12 », який розташований за адресою: АДРЕСА_10 залишити зберігатися у матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон «Redmi Note 11», ідентифікуючі ознаки: IMEI-1: НОМЕР_4 , IMEI-2: НОМЕР_5 , на 2-сім карти, в корпусі темно-синього кольору повернути потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , як власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою протягом того ж строку з моменту вручення йому копії вироку.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення направити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, а також право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1