ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8687/24
провадження № 1-кп/753/1483/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2024 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

представники потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (ТОВ «Глобал-Вей»),

ОСОБА_9 (ТОВ «Вердуре»),

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) № 0004084 від 01.12.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон

Херсонської області, громадянина України, який зареєстрований

за адресою: АДРЕСА_1 , та який проживає за

адресою:

АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 01 травня 2024 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0004084 від 01.12.2022, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України.

Висунуте обвинувачення суд вважає доведеним та відповідно до якого ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він у невстановлений органом досудового розслідування день, час та місці, виник злочинний корисливий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману, ОСОБА_6 , будучи директором ТОВ «ТКАРУС», розмістив на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 допис-оголошення про продаж обладнання для супутникового інтернету «Starlink», не маючи реального наміру виконання умов оголошення, при цьому у оголошенні вказав про можливість оплати товару безготівковою оплатою з НДС.

Так, 25 листопада 2022 року ОСОБА_10 на прохання директора ТОВ «Глобал-Вей» () ОСОБА_8 , відгукнувшись на вказане оголошення ОСОБА_6 , зателефонувала на вказаний у оголошенні номер телефону та повідомила про свій намір придбати 2 комплекти супутникового обладнання «Starlink».

Продовжуючи реалізацію свого корисливого умислу, знаходячись у невстановленому органом досудового розслідування місці, ОСОБА_6 , діючи умисно, переслідуючи мету заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер на наслідки своїх незаконних дій і бажаючи їх настання, в ході телефонної розмови з ОСОБА_10 повідомив останній про наявність у нього вказаного в оголошенні супутникового обладнання, а саме «Starlink», вартістю 32 000 грн за 1 комплект та про можливість його оплати на підконтрольний ОСОБА_6 розрахунковий рахунок НОМЕР_1 АТ «Альфа Банк», що відкритий на ТОВ «ТКАРУС», на що ОСОБА_10 погодилась.

Далі, ОСОБА_6 , використовуючи номер мобільного телефону НОМЕР_2 , надіслав через месенджер ОСОБА_10 рахунок № 1006 від 25 листопада 2022 року для сплати грошових коштів в сумі 64 000 грн, за 2 комплекти обладнання «Starlink».

Отриману від ОСОБА_6 інформацію ОСОБА_10 передала головному бухгалтеру ОСОБА_11 , яка здійснила грошовий переказ в сумі 64 000 грн з банківського рахунку ТОВ «Глобал-Вей», відкритий у АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_3 на рахунок НОМЕР_1 , щ відкритий на ТОВ «ТКАРУС».

Переконавшись в переведенні ТОВ «Глобал-Вей» грошових коштів на підконтрольний ОСОБА_6 рахунок, останній будь-яких дій по доставці замовлених двох комплектів обладнання «Starlink» не виконав та перестав виходити на зв`язок, розпорядився вказаними коштами на власний розсуд, завдавши своїми діями ТОВ «Глобал-Вей» () матеріального збитку на суму 64 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що у невстановлений органом досудового розслідування день, час та місці, у ОСОБА_6 виник злочинний корисливий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайством).

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману, ОСОБА_6 , будучи директором ТОВ «ТКАРУС», розмістив на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 допис-оголошення про продаж «Дизельної електростанції, генератора для магазинів, підприємств 25кВт», не маючи при цьому у розпорядженні вказаного генератора та не маючи реального наміру виконання умов оголошення, при цьому у оголошенні вказав про можливість оплачувати товар безготівковою оплатою з НДС.

Так, 26 листопада 2022 року співробітник ТОВ «ВЕРДУРЕ» ОСОБА_12 , відгукнувшись на вказане оголошення ОСОБА_6 , зателефонувала зі свого мобільного телефону НОМЕР_4 на вказаний у оголошенні номер телефону та повідомила продавця про свій намір придбати генератор.

Продовжуючи реалізацію злочинного корисливого умислу, знаходячись у невстановленому органом досудового розслідування місці, ОСОБА_6 , діючи умисно, переслідуючи мету заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер та наслідки своїх незаконних дій і бажаючи їх настання, в ході телефонної розмови з ОСОБА_12 повідомив останній про наявність у нього вказаного в оголошенні генератора, а саме «Darex Energy DE-35RS», вартістю 330 000 грн та про можливість його оплати на підконтрольний йому розрахунковий рахунок НОМЕР_1 АТ «Альфа Банк», що відкритий на ТОВ «ТКАРУС», на що ОСОБА_12 погодилась.

Так, ОСОБА_12 , діючи на виконання інтересів ТОВ «ВЕРДУРЕ», сприймаючи дійсними та реальними умови ОСОБА_6 щодо продажу генератора, 28 листопада 2022 року, о 19 год. 53 хв., здійснила переказ грошових коштів з розрахункового рахунку НОМЕР_5 , що відкритий на ТОВ «ВЕРДУРЕ», в сумі 330 000 грн, на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , що відкритий на ТОВ «ТКАРУС».

Переконавшись у переведенні працівником ТОВ «ВЕРДУРЕ» грошових коштів на підконтрольний ОСОБА_6 рахунок, останній будь-яких дій по доставці замовленого генератора не виконав та перестав виходити на зв`язок, розпорядився вказаними коштами на власний розсуд, завдавши своїми діями ТОВ «ВЕРДУРЕ» матеріального збитку у великому розмірі, а саме на суму 330 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону від 11 листопада 2023 року).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе за ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України визнав повністю та показав, що дійсно будучи директором ТОВ «ТКАРУС», розмістив на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 допис-оголошення про продаж обладнання для супутникового інтернету «Starlink», не маючи реального наміру виконання умов оголошення, при цьому у оголошенні вказав про можливість оплати товару безготівковою оплатою з НДС. 25 листопада 2022 року ОСОБА_10 на прохання директора ТОВ «Глобал-Вей» ОСОБА_8 , відгукнувшись на вказане оголошення ОСОБА_6 , зателефонувала на вказаний у оголошенні номер телефону та повідомила про свій намір придбати 2 комплекти супутникового обладнання «Starlink». ОСОБА_6 , діючи умисно, переслідуючи мету заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер на наслідки своїх незаконних дій і бажаючи їх настання, в ході телефонної розмови з ОСОБА_10 повідомив останній про наявність у нього вказаного в оголошенні супутникового обладнання, а саме «Starlink», вартістю 32 000 грн за 1 комплект та про можливість його оплати на розрахунковий рахунок. Далі, ОСОБА_6 , використовуючи номер мобільного телефону НОМЕР_2 , надіслав через месенджер ОСОБА_10 рахунок № 1006 від 25 листопада 2022 року для сплати грошових коштів в сумі 64 000 грн, за 2 комплекти обладнання «Starlink». Переконавшись в переведенні ТОВ «Глобал-Вей» грошових коштів на підконтрольний ОСОБА_6 рахунок, останній будь-яких дій по доставці замовлених двох комплектів обладнання «Starlink» не виконав та перестав виходити на зв`язок, розпорядився вказаними коштами на власний розсуд, завдавши своїми діями ТОВ «Глобал-Вей» () матеріального збитку на суму 64 000 грн. Крім того, ОСОБА_6 , будучи директором ТОВ «ТКАРУС», розмістив на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 допис-оголошення про продаж «Дизельної електростанції, генератора для магазинів, підприємств 25кВт», не маючи при цьому у розпорядженні вказаного генератора та не маючи реального наміру виконання умов оголошення, при цьому у оголошенні вказав про можливість оплачувати товар безготівковою оплатою з НДС. 26 листопада 2022 року співробітник ТОВ «ВЕРДУРЕ» ОСОБА_12 , відгукнувшись на вказане оголошення ОСОБА_6 , зателефонувала зі свого мобільного телефону НОМЕР_4 на вказаний у оголошенні номер телефону та повідомила продавця про свій намір придбати генератор. ОСОБА_6 , діючи умисно, переслідуючи мету заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер та наслідки своїх незаконних дій і бажаючи їх настання, в ході телефонної розмови з ОСОБА_12 повідомив останній про наявність у нього вказаного в оголошенні генератора, а саме «Darex Energy DE-35RS», вартістю 330 000 грн та про можливість оплати на його розрахунковий рахунок. Переконавшись у переведенні працівником ТОВ «ВЕРДУРЕ» грошових коштів на підконтрольний ОСОБА_6 рахунок, останній будь-яких дій по доставці замовленого генератора не виконав та перестав виходити на зв`язок, розпорядився вказаними коштами на власний розсуд, завдавши своїми діями ТОВ «ВЕРДУРЕ» матеріального збитку у великому розмірі, а саме на суму 330 000 грн.

Про вчинене щиро шкодує та пояснив вчинення вказаних кримінальних правопорушень тим, що перебував у скрутному матеріальному становищі після залишення свого місця постійного проживання внаслідок його тимчасової окупації та будучи відповідальним за трьох членів своєї сім`ї, що перебувають виключно на його утриманні.

Показання ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Судовий розгляд проводився відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, відповідно й обвинуваченому, який надав суду ствердну згоду із запропонованим порядком.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, а саме обвинуваченого, який не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що він правильно розуміє зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності його позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, та матеріалів щодо речових доказів, відшкодування витрат заподіяних кримінальними правопорушеннями й позиціями потерпілих тощо.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінальних правопорушень за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

Щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 , то суд вважає її правильною та кваліфікує його дії як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене у великих розмірах, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону від 11 листопада 2023 року).

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину та кримінального проступку, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав, розкаявся), особу обвинуваченого, а саме: молодого віку, з вищою освітою, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, працює офіційно, є фізичною особою - підприємцем та директор мережі дитячих таборів Super Camp, має на утриманні малолітню дитину (племінника, за яким одноосібно здійснює догляд та вирішує питання опікунства), має на утриманні також двох осіб похилого віку (рідні дідусь та бабуся), у віці старших 80 років, які є особами з інвалідністю та потребують стороннього догляду, характеризується виключно позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне й повне відшкодування завданих кримінальними правопорушеннями матеріальних збитків.

У висунутому обвинуваченні обставиною, яка обтяжує покарання, вказано про вчинення кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженню підлягають доказуванню обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження. Водночас під час судового розгляду прокурор не вважав за необхідне підтримувати обвинувачення, вважаючи вказану обставину, яка обтяжує покарання, доведеною та просив суд визнати відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 .

Отже, обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вказані обставини, які пом`якшують покарання, у своїй сукупності, а саме повного визнання вини, що дало суду підстави до проведення судового розгляду у порядку ч. 3 ст. 349 КК України, щирого розкаяння у вчиненому, активного сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільного й повного відшкодування завданих правопорушеннями матеріальних збитків, що підтвердили сторона обвинувачення та представники потерпілих під час судового розгляду та про що вказано в обвинувальному акті, та водночас відсутності обставин, які обтяжують покарання, є тими обставинами, які є достатніми для призначення покарання в межах санкції статті та застосування інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Разом з тим, оцінюючи дані про особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, з вищою освітою, вперше притягується до кримінальної відповідальності, з урахуванням обставин щодо залишення місця проживання, що опинилось під тимчасовою окупацією із малолітнім та особами похилого віку, що є членам сім`ї обвинуваченого, загалом оцінюючи його потенційну небезпечність для суспільства, суд не вбачає, що останній не є таким, що не зможе виправитися без ізоляції від суспільства, не є небезпечним для суспільства та потребує певного прощення державою без реального відбування покарання, тому суд вважає можливим застосування положень статей 75, 76 КК України на максимально передбачений законом іспитовий строк.

У судових дебатах сторона обвинувачення та представник потерпілого вважали можливим з урахуванням даних про особу обвинуваченого та інших обставин, які пом`якшують покарання, застосувати при призначенні покарання положення статей 75, 76 КК України, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

Під час досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

Цивільні позови потерпілими не заявлені та процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо долі речових доказів вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням положень п. 1(б) ч. 1 ст. 72 КК України щодо переведення покарань в один вид, остаточно ОСОБА_6 визначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю три роки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Під час досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

Цивільні позови потерпілими не заявлені та процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Після набрання вироком законної сили речові докази у провадженні, а саме:

- мобільний телефон марки iPhone 14 Pro Max, IMEI: НОМЕР_6 , що поміщено до спецпакету № НОМЕР_7 , повернути обвинуваченому ОСОБА_6 як власнику за належністю;

- мобільний телефон марки Samsung, ІМЕІ: НОМЕР_8 , що поміщено до спеціального пакету № НОМЕР_9 , повернути обвинуваченому ОСОБА_6 як власнику за належністю;

- печатки у кількості 2 шт «ТОВ «ТКАРУС 43650276» та «ТОВ «ТРАНСБУДМЕХАНІЗМ», що поміщено до спеціального пакету № ЕХР0245186, повернути обвинуваченому ОСОБА_6 як власнику за належністю;

- банківська картка «Ukrsibbank» № НОМЕР_10 , що поміщено до спеціального пакету № НОМЕР_11 , повернути обвинуваченому ОСОБА_6 як власнику за належністю;

- банківські картки «monobank» № НОМЕР_12 , «otpbank» № НОМЕР_13 , «otpbank» № НОМЕР_14 , «otpbank» № НОМЕР_15 , «A-bank» № НОМЕР_16 , «O.bank» № НОМЕР_17 , «sportbank» № НОМЕР_18 , «izibank» № НОМЕР_19 , «Ощадбанк» № НОМЕР_20 , «Приватбанк» № НОМЕР_21 та № НОМЕР_22 , що поміщено до спеціального пакету № PSP1507320, повернути обвинуваченому ОСОБА_6 як власнику за належністю;

- два флеш-носії, «SP Silicon Power» та «Mibrand 4G», що поміщені до спеціального пакету № PSP1507319, повернути обвинуваченому ОСОБА_6 як власнику за належністю;

- мобільний телефон марки iPhone 14, IMEI: НОМЕР_23 , що поміщено до спеціального пакету № ЕХР0245184, повернути обвинуваченому ОСОБА_6 як власнику за належністю;

- банківську картку «monobank» № НОМЕР_24 , що поміщено до спеціального пакету № PSP1507320, повернути обвинуваченому ОСОБА_6 як власнику за належністю;

- грошові кошти в сумі 100 доларів США, що поміщено до спеціального пакету № ЕХР0245170, що повернуті ОСОБА_13 , залишити останньому як власнику за належністю;

- грошові кошти в сумі 100 євро, що поміщено до спеціального пакету № ЕХР0245181, що повернуті ОСОБА_13 , залишити останньому як власнику за належністю;

- грошові кошти в сумі 2 000 грн, що поміщено до спеціального пакету № ЕХР0245180, що повернуті ОСОБА_13 , залишити останньому як власнику за належністю;

- грошові кошти в сумі 6 150 грн, що поміщено до спеціального пакету № ЕХР0245182, що повернуті ОСОБА_6 , залишити останньому як власнику за належністю;

- два ноутбуки марки «Lenovo», що поміщені до спеціального пакету № NPU1305761, що повернуті ОСОБА_13 , залишити останньому як власнику за належністю, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 18 жовтня 2023 року;

- печатки у кількості 3 шт «ФОП ОСОБА_6 », «ФОП ОСОБА_14 », «ФОП ОСОБА_6 », що поміщені до спеціального пакету № ЕХР0245185, що повернуті ОСОБА_6 , залишити останньому як власнику за належністю;

- один флеш-носій, що поміщено до спеціального пакету № PSP1507318, що повернуті ОСОБА_6 , залишити останньому як власнику за належністю;

- папка з документами, що поміщена до спеціального пакету № NPU1308762, що повернуті ОСОБА_6 , залишити останньому як власнику за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_15