Справа № 362/7224/24
Провадження № 1-кп/362/715/24
ВИРОК

Іменем України

24.10.2024 м. Васильків

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , отримавши обвинувальний акт з доданими матеріалами у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000111 від 02.10.2024, стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пії Миронівського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працевлаштованого, що має повну середню освіту, одруженого, що має на утриманні малолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого: 07.11.2022 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до арешту строком один місяць,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На початку червня 2024, перебуваючи за адресою: Київська обл., Фастівський р-н, смт. Калинівка (більш точну дату, час та місце встановити неможливо), у ОСОБА_2 виник прямий умисел на підроблення посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії «В, С» шляхом внесення до нього його зображення та анкетних даних з метою пред`явлення такого посвідчення при керуванні транспортним засобом. З цією метою ОСОБА_2 домовився з невстановленою особою про виготовлення нею на його ім`я підробленого посвідчення водія.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на підроблення посвідчення водія, в червні 2024 (більш точну дату та час встановити неможливо), ОСОБА_2 , перебуваючи за місцем проживання, а саме: за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія та з метою незаконного отримання права керувати транспортними засобами, виконуючи роль пособника, через месенджер «Вайбер» надав невстановленій особі свої персональні дані та власне фотозбереження в електронній формі.

Після цього в червні 2024 року ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 (точної дати, часу та місця встановити не можливо) отримав від невстановленої особи підроблений офіційний документ, який, відповідно до висновку експерта, не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України та який виготовлений не установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, а саме: посвідчення водія категорії «В, С» серії НОМЕР_1 від 18.06.2024 на власне ім`я, нібито видане ТСЦ1242.

Окрім цього, 02.10.2024 близько 16 год. 21 хв. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21013», реєстраційний номер НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , зупинений поліцейським офіцером громади ВП № 3 Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 .

Далі, пред`являючи на вимогу поліцейського офіцера громади ВП № 3 Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 документи на право керування вказаним транспортним засобом, ОСОБА_2 , маючи прямий умисел на використання завідомо підробленого документу, який надає право на керування, діючи умисно, з метою посвідчення своєї особи, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 18.06.2024 на його ім`я, нібито видане ТСЦ1242 у встановленому законом порядку він не отримував, надав поліцейському вищевказане підроблене посвідчення водія, тобто використав завідомо підроблений документ, факт пред`явлення якого був виявлений поліцейським офіцером громади ОСОБА_4 .

Відповідно до висновку експерта від 07.10.2024 встановлено, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 18.06.2024 на ім`я ОСОБА_2 , не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території країни України.

Прокурор в порядку ст. 302 КПК України звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному провадженні.

Обвинувачений в ході досудового розслідування подав особисту заяву, складену в присутності захисника ОСОБА_5 , де зазначив, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини, а також з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Отже, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_2 кримінальних проступків та кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України як пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його іншою особою, а також за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Обираючи вид та міру покарання, суд, згідно ч. 2 ст. 50 КК України, враховує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень. При цьому, відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України віднесено до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліках в лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є його щире каяття у вчиненому. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи викладене, виходячи з принципу співмірності, оскільки покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності, відсутності тяжких наслідків, дані про особу винного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у межах санкції ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу.

Судом встановлено, що вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.11.2022 ОСОБА_2 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді арешту строком один місяць. На даний час покарання за даним вироком він не відбув.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Положення вказаної норми є імперативними, тобто обов`язковими для застосування.

За правилами ч. 3 ст. 72 КК основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю злочинів і сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

Таким чином, зважаючи на те, що дане кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_2 після постановлення вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.11.2022, але до повного відбуття ним покарання, тому остаточне покарання йому слід призначати за сукупністю вироків згідно правил, передбачених ст. 71 КК України, з урахуванням вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.11.2022.

В порядку ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з

обвинуваченого витрати, пов`язані із залученням експертів.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 374, 381-382 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

- ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України - у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, приєднати невідбуте покарання за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.11.2022 і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді арешту строком один місяць та штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень, який на підставі ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_2 витрати, пов`язані із залученням експертів у розмірі 2387,70 грн. на користь держави.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області № 381/4701/24 від 04.10.2024.

Речові докази у провадженні - посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 18.06.2024 ТСЦ1242 на ім`я ОСОБА_2 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду, за виключенням оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1