Справа № 496/3409/24
Провадження № 1-кп/496/473/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3

потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника потерпілих - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби у кримінальному провадженні № 0000364 від 23.03.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться вказане кримінальне провадження. Прокурором до суду було надане клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Своє клопотання прокурор мотивував тим, що 22.03.2024 року у не встановлений слідством час водій ОСОБА_7 приступив до керування технічно справного транспортного засобу «KIAMOHAVE», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись на ділянці проїзної частини автодороги М-05 сполученням «Київ - Одеса» в Одеському районі Одеської області, на якій організовано двосторонній рух з окремими проїзними частинами зустрічних напрямків, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою, з боку м. Києва в напрямку м. Одеси. В той самий день о 21 год. 15 хв. попереду руху вищевказаного автомобіля на ділянці проїзної частини автодороги «Київ - Одеса», розташованій на 440 км + 900 м в Одеському районі Одеської області, а саме в крайній лівій смузі проїзної частини автодороги М-05 сполученням «Київ - Одеса», з боку м. Києва в напрямку м. Одеси, сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем «ЗАЗ 110558-42», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 і автомобілем «OPEL ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого вказані водії зупинилися на місці дорожньо-транспортної пригоди, вийшли зі своїх автомобілів на вулицю, та, перебуваючи на проїзній частині вказаної автодороги, стали викликати співробітників поліції для здійснення оформлення даної ДТП та встановили знак аварійної зупинки.

Приблизно о 21 год. 19 хв., водій ОСОБА_7 , в темний час доби, рухаючись з не встановленою швидкістю на керованому ним автомобілі, перебуваючи в крайній лівій смузі руху з ввімкнутим ближнім світлом фар та наближаючись до вищевказаної ділянки, яка розташована на 440 км + АДРЕСА_1 , водій діючи з необережності та в порушення вимог п.п. 1.5., 2.3. б), 12.2., 12.3. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, уважним не був, постійно не стежив за дорожньою обстановкою, не вжив належних і своєчасних заходів до зниження швидкості свого руху до безпечної та допустимої на даній ділянці за умовами видимості дороги, чим позбавив себе можливості своєчасно реагувати на зміни дорожньої обстановки, водій повинен був помітити знак аварійної зупинки, а за ним автомобіль «ЗАЗ 110558-42», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебував частково на його смузі руху, але останній продовжив рух в такому ж режимі та своєчасно не відреагував на зміну дорожньої обстановки, в результаті чого на вказаній ділянці автодороги, проявивши кримінальну протиправну самовпевненість, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, легковажно розраховував на їх відвернення, тим самим відповідно не зреагував на її зміну, у вигляді пішохода ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував в його смузі руху за автомобілем «ЗАЗ 110558-42», реєстраційний номер НОМЕР_2 , якого він спроможний був об`єктивно виявити попереду, внаслідок чого керованим автомобілем допустив наїзд на пішохода. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заподіяні тілесні ушкодження, від який пішохід загинув на місці пригоди.

У вчинені кримінального правопорушення обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_7 . Під час досудового розслідування, 02.04.2024 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22.00 до 06.00 строком до 27.05.2024 року (справа № 947/10596/24). Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області строк дії запобіжного заходу продовжено до 14.09.2024 року (справа № 496/3409/24). Під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, органом досудового розслідування встановлені ризики передбачені ст. 177 КПК України, які на даний час не відпали, що свідчать про необхідність продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, тобто вчиненні кримінального правопорушення, яке спричинило смерть потерпілого, за яке законом передбачена можливість призначення покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. Розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_7 у разі визнання його винним, останній може зникнути та переховуватись від суду, що свідчить про наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. Також, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки всі вони проживають у невеликому населеному пункті, що свідчить про існування ризиків передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, беручи до уваги те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватись від суду та незаконно впливати на потерпілих, свідків, свідчить про неможливість, а запобігти цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не є можливим.

В судовому засіданні прокурор просив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби задовольнити. Звернула увагу на те, що строк обраного запобіжного заходу спливає, і зараз має вирішуватись питання або про його продовження або скасування.

Представник потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 - ОСОБА_6 в судовому засіданні вирішення клопотання про продовження запобіжного заходу залишила на розсуд суду.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали думку свого представника.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність обґрунтування перелічених прокурором ризиків, звернув увагу на наявність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого та безперечне виконання ним всіх вимог досудового розслідування. Звернув увагу на укладення мирової угоди між потерпілою стороною та обвинуваченим і те, що серед обов`язків визначених обвинуваченому вказано утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні, що суперечить обставинам досягнення мирової угоди. Крім того вважав, що необхідно призупинити розгляд клопотання сторони обвинувачення до вирішення питання стосовно мирової угоди та прийняття судом відмов цивільних позивачів від своїх позовів.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав захисника, додавши, що в нього у зв`язку з виплатою грошових коштів потерпілій стороні утворились боргові зобов`язання, він як власник бізнесу має відлучатись, в тому числі в м. Київ, тому також як і захисник в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу просив відмовити.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При вирішенні питання про доцільність обрання запобіжного заходу, крім ризиків, визначених у ст. 177 КПК України, суд зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, зазначені у ст. 178 КПК України.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту визначено у ч.2 ст. 181 КПК України та розширеному тлумаченню він не підлягає.

Так, за приписами ч.ч.1, 2, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Конституційний Суд України неодноразово вказував на те, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначені в законі (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення № 10-рп/2011 від 11.10.2011 року).

Так, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення - злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя обвинуваченого, його зв`язки з суспільством.

Суд приймає до уваги ризики зазначені прокурором для продовження запобіжного заходу, та погоджується з прокурором, що відповідно до п.1, п.3 ч.1 ст. 177 КПК України існує ризик переховування ОСОБА_7 від суду та ризик можливого незаконного впливу з боку обвинуваченого на свідків.

Також судом приймаються і правильність заперечення захисника адвоката ОСОБА_8 в частині заборони спілкування обвинуваченого ОСОБА_7 з потерпілими, оскільки наявність угоди про примирення робить цей обов`язок недоцільним.

Разом з тим, метою запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби є забезпечення виконання покладених на ОСОБА_7 процесуальних обов`язків та уникнення ризиків, що останній може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, з метою уникнення кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення.

Так, на даний час, ризики, які є підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, зважаючи на характер кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , наявності відповідних ризиків, а також обставин викладених у ст. 178 КПК України, суд вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора.

Завданням кримінального провадження є захист особи і суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З урахуванням значного суспільного інтересу у захисті прав осіб, суд вважає, що, в даному випадку, продовження домашнього арешту в нічний період доби є необхідним запобіжним заходом для забезпечення дотримання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Наведені обмеження обвинуваченого ОСОБА_7 дозволять зберегти баланс дотримання стандарту якості щодо захисту державою суспільних відносин у сфері які, охороняються кримінальним законодавство та виконанням процесуальних обов`язків обвинуваченим та гарантованих державою прав та свобод громадянам, які закріплені Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, в тому числі право на працю, що надає останньому змогу та можливість працювати.

Беручи до уваги, введення воєнного стану в Україні, виконання ОСОБА_7 певного обсягу трудових обов`язків можливе і дистанційним шляхом в умовах домашнього арешту в нічний період доби.

На підставі зазначених доказів, суд вважає за можливе продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби з покладенням на нього обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 196, 370-372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, з 22:00 год до 06:00 год. наступної доби, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , на строк 60 діб з 09.09.2024 року до 07.11.2024 року включно, за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги.

Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такі обов`язки:

- не залишати місце постійного проживання з 22:00 до 06:00 год., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду;

- прибувати до суду за першою вимогою в розумні строки;

- не відлучатись із міста Одеси, без дозволу суду;

- утримуватись від спілкування з свідками у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, якщо такий є, а також інші документи, що дають право на виїзд з України.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалу направити для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого, контроль за виконанням даного запобіжного заходу покласти на Біляївську окружну прокуратуру.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 12.09.2024 року.

Суддя ОСОБА_1