Провадження № 1-кп/686/517/24
08 жовтня 2024 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки
м. Барнаул, СРСР, громадянки Російської Федерації, місце проживання невідоме, депутат Державної Думи Федеральних Зборів Російської Федерації, робоча адреса: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України,
Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.
ОСОБА_7 , будучи депутатом Державної Думи Федеральних Зборів РФ восьмого скликання, яка вступила у повноваження 19 вересня 2021 року, будучи представником влади РФ, уповноваженим приймати участь у засіданнях палати і голосувати за прийняття поставлених на голосування актів та інших питань, серед яких питання ратифікації міжнародних договорів Російської Федерації, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з іншими депутатами та представниками влади і ЗС Російської Федерації, усвідомлюючи явну злочинність власних дій та передбачаючи можливість настання тяжких наслідків, у тому числі загибелі людей, зокрема й цивільного населення, розуміючи, що вона порушує встановлений ст.ст. 1-3, 68 Конституції України державний устрій та порядок, посягає на суверенітет та територіальну цілісність України, з метою зміни меж її території та розширення впливу РФ, з мотивів перешкоджання Євроінтеграційному курсу розвитку України, відновлення контролю Російської Федерації над політичними та економічними процесами в Україні, усвідомлюючи, що інші співучасники діють всупереч вимогам пунктів 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5 грудня 1994 року, порушують принципи Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року та вимоги частини 4 статті 2 Статуту ООН та Декларації Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХIХ), ст. 1-3, 68 Конституції України, 15 лютого 2022 року, за адресою АДРЕСА_1 , прийняла участь у засіданні Державної Думи Федеральних Зборів РФ, де підтримала постанову із зверненням до Президента Російської Федерації з проханням розглянути питання про визнання Російською Федерацією самопроголошених Донецької та Луганської народних республік, як самостійних, суверенних і незалежних держав, а також 22 лютого 2022 року, за тією ж адресою, прийняла участь у засіданні Державної Думи Федеральних Зборів РФ, де підтримала ратифікацію Договору про дружбу, співробітництво та взаємну допомогу між РФ і так званою Донецької народною республікою та Договору про дружбу, співробітництво та взаємну допомогу між РФ і так званою Луганською народною республікою, у такий спосіб ОСОБА_7 , будучи представником влади, за попередньою змовою групою осіб, вчинила умисні дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, які призвели до загибелі людей та інших тяжких наслідків.
За посягання на територіальну цілісність і недоторканість України, тобто за умисні дії, вчинені представником влади, за попередньою змовою групою осіб, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, які призвели до загибелі людей та інших тяжких наслідків, ОСОБА_7 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 3 ст. 110 КК України.
Позиція обвинуваченої.
Дане кримінальне провадження, як на етапі досудового розслідування, так і під час судового розгляду, здійснювалося за відсутності обвинуваченої (in absentia) в порядку спеціального досудового та судового провадження, що обумовлюється наступним.
До початку судового процесу за відсутності обвинуваченого суд зобов`язаний переконатися, що обвинувачений був повідомлений про судовий розгляд. Контрольні механізми в галузі прав людини, які вважають судовий розгляд in absentia допустимим у виняткових обставинах, передбачають, що в цьому випадку суди зобов`язані ще суворіше дотримуватися права обвинуваченого на захист.
У даній справі суд встановив відмову обвинуваченої від особистої присутності під час її розгляду, адже є дійсним факт того, що у відношенні неї у цьому кримінальному провадженні здійснювалося спеціальне досудове розслідування та установлено дані її інформування про цей процес у максимально можливі і доступні способи.
Так, у межах досудового розслідування вказаного кримінального провадження ОСОБА_7 , у відповідності до вимог ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України 11.04.2022 повідомлена про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110 КК України, шляхом направлення повідомлення про підозру на електронну адресу Державної Думи Федеральних зборів Російської Федерації та повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_7 до слідчого відділу УСБУ у Хмельницькій області для її допиту як підозрюваної, однак остання не з`явилась до слідчого без поважних причин.
Крім того, у газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» опубліковано повідомлення про виклик ОСОБА_7 до слідчого відділу УСБУ у Хмельницькій області для її допиту як підозрюваної, проведення інших слідчих і процесуальних дій у статусі підозрюваної у даному кримінальному провадженні, однак остання не з`явилася до слідчого відділу без поважних причин.
Повідомлення про підозру ОСОБА_7 також вручено захиснику підозрюваної адвокату ОСОБА_6 , про що свідчить розписка в матеріалах кримінального провадження.
Для вирішення питання про здійснення спеціального кримінального провадження визначальним є факт оголошення підозрюваного в міжнародний розшук внаслідок ухилення без поважних причин від явки на виклик слідчих органів або суду.
Постановою слідчого від 04.05.2022 на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_7 оголошено у державний та міжнародний розшук, який доручено оперативним підрозділам УСБУ у Хмельницькій області.
У газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», №226 від 21.10.2022 року опубліковано повідомлення про здійснення стосовно підозрюваної ОСОБА_7 спеціального досудового розслідування та повістку про виклик підозрюваної ОСОБА_7 до слідчого відділу УСБУ у Хмельницькій області для проведення процесуальних дій з її участю, у тому числі ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Факти численних викликів ОСОБА_7 у порядку ст. 135 КПК України підтверджуються відповідними матеріалами кримінального провадження.
Також, з метою захисту та представлення у кримінальному процесі прав, свобод і законних інтересів підозрюваної ОСОБА_7 , у порядку ст. ст. 46, 48, 49, 52, 110 КПК України та п. 7 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», залучено захисника з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Хмельницькій області адвоката ОСОБА_6 , якому відповідно до вимог ч. 2 ст. 297-5 КПК України вручено всі копії процесуальних документів, що підлягали врученню підозрюваній.
Відповідно до ч. 1 ст. 297-5 КПК України, повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційних веб-сайтах органів, що здійснюють досудове розслідування. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.
Таким чином, під час досудового розслідування були вжиті всі доступні способи інформування для виклику на той час підозрюваної ОСОБА_7 до слідчого/прокурора.
Після надходження провадження до суду, обвинувачена ОСОБА_7 інформувалася також у всі доступні процесуальні способи для суду, передбачені ст. 323 КПК України. Зокрема, повідомлення про виклик до суду розміщувалися на офіційному веб-сайті суду ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також публікувалися на офіційному сайті офісу генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр». Крім того, про всі судові засідання інформувався захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_6 .
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.12.2023 року задоволено клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження та вирішено проводити спеціальне судове провадження кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України.
Окрім того, повістки про виклик ОСОБА_7 до слідчого, повідомлення про підозру, обвинувальний акт, у тому числі у перекладі на російську мову, скеровано на офіційний сай Державної Думи Російської Федерації, підтвердження про що містяться в матеріалах кримінального провадження.
У підсумку, суд констатує, що з наявних матеріалів справи (численні документи на підтвердження завчасних належних викликів обвинуваченої) вбачається, що обвинувачена ОСОБА_7 мала підстави усвідомлювати, що проти неї розпочато кримінальне провадження. Також обвинувачена отримала чи мала б отримати оголошену підозру, відповідні виклики та пред`явлене обвинувачення, у тому числі у перекладі на російську мову, маючи можливість бути обізнаною із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя.
Відтак, держава Україна під контролем сторони захисту та суду використала всі можливості для того, щоб обвинувачена мала право під час судового провадження як мінімум на такі гарантії: бути терміново і докладно повідомленою мовою, яку вона розуміє, про характер і підставу обвинувачення; мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту, обрати самій захисника; приймати участь в розгляді і захищати себе особисто або за посередництвом обраного захисника, бути повідомленою про це право і мати призначеного захисника безплатно для неї.
Така ситуація узгоджується із взятими на себе зобов`язаннями, яких повинна дотримуватися держава Україна з тим, щоб забезпечити реальне використання права, яке гарантується статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.
Натомість, обвинувачена скористалася своїми правами на власний розсуд за відсутності будь-яких перешкод для їх реалізації на території України.
Суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову обвинуваченої ОСОБА_7 , яка повина знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права постати перед українським судом за вчинені діяння, юрисдикцію якої над собою вона не визнає, та захищати себе безпосередньо в такому суді не бажає, а так само свідчать про її наміри ухилитися від зустрічі з правосуддям держави Україна.
Ухилення обвинуваченої від правосуддя суд оцінює як реалізацію останньої її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.
Також, суд зауважує, що згідно з рішенням Ради адвокатів України № 183 від 27.12.2022 (1) неможливість в таких ситуаціях (йдеться про in absentia) виконання адвокатом правил адвокатської етики (наприклад, інформування адвокатом клієнта щодо ведення дорученої йому справи) не зумовлює обов`язкової неможливості здійснювати захист особи від кримінального обвинувачення за її відсутності. Можливість надання правової (правничої) допомоги визначається адвокатом, виходячи з конкретних обставин справи та інтересів клієнта у ній; (2) адвокат, діючи як захисник відсутньої особи, самостійно визначає свою правову позицію у справі. Ця правова позиція включає в себе форму участі (не участі) в засіданні, заявлення (не заявлення) клопотань, надання (не надання) доказів суду, позицію по суті справи чи клопотання, позицію щодо оскарження судових рішень тощо.
Отже, зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, констатує, що надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченої як учасника кримінального провадження, яке відбувається за її відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченої була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.
Дослідженні у судовому засіданні докази.
Встановлені судом обставини підтверджуються наступними, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, доказами:
Протоколом огляду від 10.03.2022 року мережі Інтернет, а саме публікації сайту « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який являє собою офіційний сайт вищого законодавчого органу влади Російської Федерації та у якому виявлено інформацію про аналіз результатів голосування депутатів Державної Думи Федеральних Зборів Російської Федерації 15.02.2022 за звернення до президента російської федерації про визнання незалежності такзваних «ДНР» і «ЛНР», відповідно до якого за вказане звернення проголосувало «за» 351 депутат з 368присутніх та відповідно до поіменного списку, серед тих хто голосував «за» зазначено і ОСОБА_7 .
- DVD диском, який є додатком до протоколів оглядів від 10.03.22 VIDEX EXCELLENTI DVD-R 16x, 4.7 GB, 120 MIN, на якому записано папки з назвами «Результати голосування депутатів Державної Думи РФ від 15.02.2022 ДНР»; «Результати голосування депутатів Державної Думи РФ від 22.02.2022 ДНР»; «Результати голосування депутатів Державної Думи РФ від 22.02.2022 ДНР».
Суд звертає увагу, що голосування за проекти вказаних федеральних законів про ратифікацію договорів та ратифікацію договорів проведено одноголосно, жодний з депутатів Держдуми не проголосував проти, що є неможливим у демократичному суспільстві та безумовно свідчить про попередню змову групою осіб на здійснення саме такого голосування.
Про попередню змову групою осіб також свідчать виступи окремих депетатів Державної Думи Російської Федерації, безпосередньо перед самим голосуванням 22.02.2024 року, зокрема ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , а також офіційного представника президента Російської Федерації ОСОБА_14 , які позитивно оцінюють «прийняте рішення», як доконаний факт.
Визнання інших державних утворень так званих «Луганської народної республіки» та «Донецької народної республіки» у межах міжнародно визнаних кордонів України на її території є діями, спрямованими на зміну меж території та державного кордону України.
Внаслідок ратифікації 22.02.2022 року договорів про дружбу, співпрацю і взаємну допомогу, Російська Федерація під приводом допомоги так званим «Донецькій народній республіці» і «Луганській народній республіці» здійснила 24.02.2022 року повномаштабне військове вторгнення на територію України, розпочала бойові дії на території України з метою зміни меж території та державного кордону України, що мало наслідком загибель значної кількості людей, значні руйнування та інші тяжкі наслідки.
Особливою кваліфікуючою ознакою вказаного діяння є настання в результаті його вчинення таких суспільно небезпечних наслідків, як загибель людей (під загибеллю людей необхідно розуміти загибель хоча б однієї людини), або інших тяжких наслідків (настання великої матеріальної шкоди, зруйнування або пошкодження прикордонних інженерних споруд чи інших важливих об`єктів, виникнення масових безпорядків, заподіяння потерпілим тяжких тілесних ушкоджень тощо).
Під іншими тяжкими наслідками у злочині, передбаченому статтею 110 КК України, треба розуміти настання великої матеріальної шкоди, зруйнування або пошкодження прикордонних інженерних споруд чи інших важливих об`єктів, виникнення масових безпорядків, розрив чи суттєве погіршення дипломатичних стосунків з іншою державою, заподіяння потерпілим тяжких тілесних ушкоджень тощо.
Відтак, дії обвинувачуваної особи, які призвели до тяжких наслідків підтверджуються :
Окрім того, настання тяжких наслідків, які настали в результаті вчинення дій обвинуваченої особи є загальновідомими.
Оцінка суду.
Таким чином, судом поза розумним сумнівом установлено, що ОСОБА_7 , будучи представником влади, за попередньою змовою групою осіб, вчинила умисні дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, які призвели до загибелі людей та інших тяжких наслідків, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 110 КК України.
При цьому судом проаналізовано кримінально-процесуальне законодавство на предмет наявності у ОСОБА_21 дипломатичного імунітету, який би унеможливлював розгляд вказаного кримінального провадження судом, однак такого не встановлено. В Україні питання дипломатичного імунітету регулюється Указом Президента України від 10.06.1993 року №198/93. Відповідно до цього нормативного акту депутати Держдуми РФ таким видом імунітету не наділені. Жодна із ратифікованих Україною конвенцій, зокрема: Віденська конвенція про консульські зносини 1961 року; Конвенція про спеціальні місії 1969 року; Конвенція про запобігання та покарання злочинів проти осіб, які користуються міжнародним захистом, у тому числі дипломатичних агентів 1973 року; Конвенція про представництво держав у відносинах з міжнародними організаціями універсального характеру; не наділяють депутатів Держдуми РФ дипломатичним імунітетом.
Таким чином, наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки його вчинення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.
Призначення покарання.
При обранні обвинуваченій виду та міри покарання судом враховуються визначенні ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, відповідно до ст.12 КК України, злочин передбачений ч. 3 ст. 110 КК України, є особливо тяжким злочином, дані про особу винної, її вік, стан здоров`я, сімейний та майновий стан, тяжкі наслідки вчиненого нею злочину, що спричинив масову загибель людей, значні руйнування, знищення та пошкодження майна; відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин згідно ст.ст.66, 67 КК України, суд вважає, що обвинуваченій необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк, передбачений санкцією ч.3 ст.110 КК України з конфіскацією усього належного їй майна на користь держави Україна.
На переконання суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самою обвинуваченою, так і іншими особами.
Визначаючи такий вид покарання судом враховуються положення ст.50 КК України, а саме, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, попередження вчиненням ним та іншими особами нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 323, 368, 370, 374-376 КПК України, суд
ОСОБА_7 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 110 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять років) з конфіскацією усього належного їй майна на користь держави України.
Строк відбування основного покарання ОСОБА_7 обраховувати з дня її затримання на виконання вироку.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_7 в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України залишити без змін до моменту її затримання на виконання вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право оскаржити вирок протягом 30 днів з моменту його проголошення (отримання) до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд, а також отримати копію вироку в суді.

Копію вироку суду, що підлягає врученню ОСОБА_7 , негайно після його проголошення вручити захиснику.

Інформацію про вирок опублікувати в газеті «Урядовий кур`єр» і на офіційному веб-сайті суду відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3