Справа № 346/4747/24
Провадження № 1-кс/346/852/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Коломийської окружної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000621 від 01.09.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , із середньою освітою, неодруженого, громадянина України,судимого 24.04.2015 року Дергачівським районним судом Харківської області за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією майна, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України.

Перевіривши надані матеріали, -

в с т а н о в и в :

клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, щоОСОБА_5 засуджений вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 24.04.2015 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбаченихп. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією майна. З 30.09.2015 року відбував покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» Державної пенітенціарної служби України в Івано-Франківській області. Згідно з рішенням комісії колонії, на підставі постанови начальника вказаної установи ОСОБА_7 , відповідно до ст.ст. 100, 101 КВК України після відбуття 1/4, 1/3, 1/2 року покарання ОСОБА_5 переведений з дільниці ресоціалізації виправної колонії середнього рівня безпеки до дільниці соціальної реабілітації виправної колонії.

Після цього, 01.07.2021 року, відповідно до п. 14 Правил внутрішнього розпорядку, затверджених наказом ДДУПВП № 275 від 25.12.2003 року, ОСОБА_5 під підпис ознайомлений з порядком відбування покарання в дільниці соціальної реабілітації ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)», з правовими наслідками самовільного залишення дільниці соціальної реабілітації, а також з межами дільниці соціальної реабілітації та правилами внутрішньою розпорядку в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)».

31.08.2024 року близько 21:25 год. засуджений ОСОБА_5 , будучи особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, та не маючи права залишати межі дільниці соціальної реабілітації ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)», маючи умисел на втечу з місця позбавлення волі - території дільниці соціальної реабілітації вказаної установи, без дозволу адміністрації установи, самовільно залишив дільницю соціальної реабілітації ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)», розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , та направився в АДРЕСА_3 , чим порушив п. 14 Правил внутрішнього розпорядку, затверджених наказом ДДУПВП № 275 від 25.12.2003 року та вимоги ст.ст. 99, 107 КВК України.

02.09.2024 року близько 18:25 год. під час проведення пошукових заходів співробітниками ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» ОСОБА_5 затримано в АДРЕСА_3 , в порядку ст. 208 КПК України.

03.09.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 393 КК України.

Крім тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення та покарання, слідчий зазначає наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3-5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, усвідомлюючи тяжкість покарання за його вчинення, з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи, що ОСОБА_5 ніде не працює, не має офіційних джерел для здобуття необхідних для існування речей, неодружений, та під час відбування покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, а також наявність невідбутого покарання та суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення.

Запобігти настанню вказаних ризиків шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо. Тому слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав із зазначених підстав та просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав із зазначених підстав та просить клопотання задовольнити, а також на час застосування вказаного запобіжного заходу підозрюваного утримувати під вартою в Державній установі «Коломийська виправна колонія (№ 41)», тобто за місцем відбування його покарання за вироком суду.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення вказаного клопотання, при цьому проситьна час застосування вказаного запобіжного заходу утримувати його під вартою в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)», з метою уникнення можливого тиску щодо нього, питання щодо переведення для відбування покарання за вироком суду до іншої установи виконання покарань не ініціював.

Його захисник в судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані матеріали, доходжу наступних висновків.

02.09.2024 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.393 КК України, а 03.09.2024 року - повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 5 (п.1 пп. (с)) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Тримання під вартою відповідно до вказаних конвенційних положень має бути пропорційним заходом для досягнення зазначеної мети (Ladent проти Польщі, пункти 55-56).

«Обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (Ilgar Mammadov проти Азербайджану, п.88; Erdagoz проти Туреччини, п. 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, п 32).

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з положеннями п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

На підставі наданих стороною обвинувачення матеріалів, зокрема, протоколів допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , огляду місця події, затримання, слідчий суддя вважає, що підозра в інкримінованому кримінальному правопорушенні є достатньо обґрунтованою.

При вирішенні даного клопотання слідчий суддя також враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, вчиненому під час відбування покарання в установі виконання покарання за особливо тяжкий злочин, тяжкість покарання, що загрожує йому, його не працевлаштованість і відсутність офіційних джерел для здобуття необхідних для існування речей, а також сімейний стан, зокрема, що неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб, суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, доведеність слідчим в клопотанні, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, що свідчить про відсутність достатньо міцних соціальних зв`язків, та як наслідок існування вказаних в клопотанні ризиків.

Тому слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування до підозрюваного на даній стадії кримінального провадження інших більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони будуть недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків та судових рішень, при цьому підозрюваного на час застосування вказаного запобіжного заходу слід утримувати під вартою в Державній установі «Коломийська виправна колонія (№ 41)», за місцем відбування його покарання, зважаючи на позицію, висловлену прокурором в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя зазначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, тому вважає за можливе визначити заставу відповідно до ч.5 ст.182 КПК України 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

При визначенні розміру застави, враховую практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до даних протоколу затримання від 02.09.2024 року ОСОБА_5 затримано того дня о 18 год. 25 хв. Тому саме з цього часу слід рахувати 60-денний строк тримання під вартою.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196-198 КПК України,-

у х в а л и в:

застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 ,на строк 60 днів з моменту затримання, тобто з 02.09.2024 року з 18:25 год. до 31.10.2024 року включно.

Підозрюваного ОСОБА_5 утримувати під вартою в Державній установі «Коломийська виправна колонія (№ 41)».

Визначити заставу - 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: одержувач коштів: МФО: НОМЕР_1 , Код отримувача: 26289647, Банк отримувача : ДКС України, м. Київ, Рахунок: UA0002265, призначення платежу: застава по кримінальному провадженні за ОСОБА_5 .

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в зазначеному розмірі, протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави та звільнення ОСОБА_5 з-під варти покласти на нього на строк до 31 жовтня 2024 року включно такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання/перебування;

4) утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків до підозрюваного може бути застосовано більш суворий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1