Справа № 472/1267/24
Провадження № 1-кс/472/141/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року с-ще Веселинове

Слідчий суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з начальником Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0001167, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.11.2024 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Нахічевань, Азербайджан, азербайджанець, з базовою середньою освітою, раніше не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів має громадянство України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2024 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з начальником Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0001167, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.11.2024 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в приміщенні залізничного вокзалу ст. Колосівка, Одеської залізниці (с. Токарівка, Вознесенського району), з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві правил поведінки і норм моралі, через нікчемний привід розпочав вчиняти сварки з іншими особами, які перебували в приміщенні залізничного вокзалу.

З метою припинення його хуліганських дій ОСОБА_5 до нього підійшов ОСОБА_8 та зробив зауваження з приводу припинення його неправомірних дій.

Внаслідок цього, ОСОБА_5 почав вести себе агресивно по відношенню до ОСОБА_8 та, перебуваючи в приміщенні залізничного вокзалу, де в цей час перебували інші люди, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві правил поведінки і норм моралі, через нікчемний привід, демонструючи власну зверхність, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, які супроводжувались особливою зухвалістю, усвідомлюючи, що його дії відбуваються в умовах очевидності для інших людей, з метою опору особі, яка намагалася припинити його хуліганські дії, при цьому тримаючи у руках предмет ззовні схожий на гранату, 23.11.2024 року о 22:30 год., в приміщенні вокзалу де знаходилися люди, витягнув з неї кільце та кинув її під ноги ОСОБА_8 , тобто особі, яка припиняла хуліганські дії ОСОБА_5 , після чого відбувся вибух.

Таким чином ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, пов`язане з опором іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

Громадянина ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України 24.11.2024 року (фактичне затримання 23.11.2024 року о 23:00 год.), та 24.11.2024 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Вказані обставини підтверджуються даними слідчих дій, зокрема: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, заявою про вчинення кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.11.2024; та іншими матеріалами кримінального провадження, які також були дослідженні у судовому засіданні.

Суд прийшов до висновку про те, що діях ОСОБА_5 містяться ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, пов`язане з опором іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії, та надані слідчим докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення.

Слідчий обґрунтовує клопотання наявністю ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та старший слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали повністю в тому ж обсязі і з тих же підстав.

Підозрюваний ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 заперечили щодо обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Заслухавши пояснення прокурора, старшого слідчого, підозрюваного та захисника, дослідивши документи, додані до клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини 2 зазначеної статті цього Кодексу встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

В судовому засіданні стороною обвинувачення на переконання суду не доведено ризики, передбачені п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Також не доведено, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Суд враховує і те, що відомостей про наявність у підозрюваного судимостей до матеріалів клопотання стороною обвинувачення не надано.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21.04.2011 термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Зазначені вище встановлені під час досудового розслідування обставини є достатніми для підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, тобто підозра є обґрунтованою.

Метою обрання запобіжного заходу є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для обрання запобіжного заходу. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України.

Також, слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 5 років, що є нетяжким злочином, приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюванийможе негативно впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни їх показів в судовому засіданні, а тому для запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який зазначений у клопотанні та наведений у судовому засіданні, вважає за можливе застосувати більш м`який запобіжний захід до підозрюваного у вигляді особистого зобов`язання.

Тобто, враховуючи особу підозрюваного, який раніше не судимий, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, вважаю, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню. Разом з тим, слідчий суддя переконаний, що слід застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки застосування до ОСОБА_5 найбільш лояльного запобіжного заходу в даному випадку цілком забезпечить його належну поведінку в ході досудового розслідування та під час судового розгляду в кримінальному провадженні, виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому є доцільним обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор, що встановлено ст. 179 КПК України.

Також, на підставі ст. 179 КПК України на підозрюваного ОСОБА_5 слід покласти передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки строком до 24 січня 2025 року, попередивши його про наслідки невиконання таких обов`язків, передбачені ч. 2 ст. 179 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 183, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотаннястаршого слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з начальником Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0001167, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.11.2024 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нахічевань Азербайджан, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 24 січня 2025 року (включно).

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 :

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування зі потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання цих зобов`язань до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення.

Контроль за виконанням ухвали про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання покласти на старшого слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 .

Підозрюваного ОСОБА_5 негайно звільнити з-під варти.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена в частині відмови в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1