Провадження № 1-кс/686/8948/24
У Х В А Л А
23 жовтня 2024 року м. Хмельницький
Прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт на:
- спеціалізовану-вантажну платформу «Man 8.163» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якої згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , є ОСОБА_4 ,
- велосипед « ІНФОРМАЦІЯ_1 », власником якого є ОСОБА_5 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 21.10.2024 близько 18:20 год. водій спеціалізованої вантажної платформи «Man 8.163» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , рухаючись по проїзній частині вул. Майборського зі сторони вул. Чорновола в напрямку вул. Гарнізонної виконуючи маневр лівого повороту, з головної дороги на другорядну на Т-подібному нерегульованому перехресті вул. Майборського та вул. Гарнізонної, м. Хмельницького, допустив зіткнення із велосипедом «ММВЗ» під керуванням ОСОБА_5 , який рухався по проїзній частині вул. Гарнізонної зі сторони виїзду з м. Хмельницького в напрямку вул. Довженка виїжджаючи з другорядної дороги на головну дорогу Т-подібного нерегульованого перехрестя.
Внаслідок вказаної пригоди велосипедист ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому кульшового суглобу правої ноги та госпіталізований до травматологічного відділення КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради.
21.10.2024 спеціалізована-вантажна платформа «Man 8.163» д.н.з. НОМЕР_1 та велосипед «ММВЗ» вилучені та поміщені на території ТОВ «Енергобуд-Поділля», що за адресою: вул. Симона Петлюри, 66/1, м. Хмельницький.
22.10.2024 згідно ст.ст. 98, 100 КПК України спеціалізована-вантажна платформа «Man 8.163» д.н.з. НОМЕР_1 та велосипед «ММВЗ» визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, так як вони є матеріальними об`єктами, знаряддями вчинення кримінального правопорушення.
В ході проведення слідчо-оперативних заходів встановлено, що станом на 22.10.2024 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , власником спеціалізованої-вантажної платформи «Man 8.163» д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , В ході проведення слідчо-оперативних заходів встановлено, що станом на 22.10.2024 власником велосипеда «ММВЗ» є ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .
Прокурор в судове засідання не з`явився, проте в його клопотанні міститься прохання про розгляд справи за його відсутності, просить його задовольнити.
Власник спеціалізованої-вантажної платформи «Man 8.163» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений телефонограмою.
У силу ч.1 ст.172 КПК України неприбуття учасників у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.
Матеріали клопотання свідчать, що зазначені транспортний засіб та велосипед безпосередньо контактували між собою в момент дорожньо-транспортної пригоди та зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
Матеріали клопотання свідчать, що зазначений транспортний засіб та велосипед безпосередньо контактували між собою в момент дорожньо-транспортної пригоди.
Отже, вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Для забезпечення можливості проведення судової інженерно-транспортної експертизи транспортного засобу «Man 8.163» д.н.з. НОМЕР_1 , призначеної постановою слідчого від 22.10.2024 та збереження транспортного засобу у незмінному стані слід накласти на нього арешт із застосуванням усіх визначених законом заборон.
З огляду на наведене, у цій частині клопотання є обґрунтованим.
Згідно із усталеною практикою ЄСПЛ у вказаному питанні, необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе індивідуальний і надмірний тягар (рішення у справі «Брумареску, Трегубенко проти України»). Судам належить з`ясувати, чи дотримано справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу і вимогами захисту основних прав громадян (рішення у справах «Спорронг і Льонрот проти Швеції», «Іатрідіс проти Греції»).
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини має існувати розумна пропорційність між заходами і метою, заради якої їх застосовано (рішення у справі «Літґоу та інші проти Сполученого Королівства»).
Справедливий баланс має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини.
Ціллю статей 170, 171 КПК є забезпечення прав власника чи законного володільця майна від втручання сторонніх осіб у здійснення ними повноважень власника чи володільця такого майна. Тобто вони покликані захистити інтереси власника чи законного володільця.
Застосовувати ці положення КПК всупереч інтересам законного власника чи володільця майна, які не вважають свої права порушеними, вочевидь не можна.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
У силу ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
За положеннями ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Із матеріалів клопотання слідує, що вилучений велосипед «ММB3» належить ОСОБА_5 .
Із долученої копії протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди слідує, що розташування велосипеда та транспортного засобу відносно елементів дороги та взаємно один до одного після дорожньо-транспортної пригоди зафіксовано, дорожня обстановка до початку огляду не змінювалася, про що вказано у протоколі.
Зазначення технічних складових велосипеда, які б впливали на доказування механізму чи обстави дтп у клопотанні відсутні.
Відомостей про залишення місця дтп водієм транспортного засобу чи переміщення велосипеда і транспортного засобу після дтп відсутні.
З огляду на відсутність доведення ризику знищення цього майна, зважуючи пропорційність втручання у право особи, яка внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження, оцінюючи потреби досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність арешту велосипеда шляхом встановлення заборони його відчуження, оскільки відомості про ненадання цього майна для проведення будь-яких подальших слідчих дій, у тому числі для експертиз чи проведення слідчого експерименту або ризику знищення чи пошкодження самоката його власником , у матеріалах клопотання відсутні.
З огляду на наведене, указаний велосипед має бути повернутий ОСОБА_5 , а забезпечити збереження цього майна для потреб досудового розслідування слід наклавши на нього арешт у частині заборони його відчуження, що на переконання слідчого судді, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, буде достатнім для досягнення мети кримінального провадження та мети ініційованого прокурором заходу забезпечення кримінального провадження.
Крім цього, указаний ризик нівелюється відповідальністю за незаконне поводження з арештованим майном та застосуванням до указаного майна заборони відчуження.
Позбавлення права користування потерпілу сторону майном у такому випадку не є виправданим.
За таких обставин, клопотання підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити частково.
- спеціалізовану-вантажну платформу «Man 8.163» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якої відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , є ОСОБА_4 ,
Накласти арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження на велосипед «ММВЗ», власником якого є ОСОБА_5 .
Виконання ухвали покласти на слідчого ВРЗСТ СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 .
Ухвала про арешт виконується негайно.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя