Справа № 466/9580/23
Провадження № 1-кп/466/318/24
У Х В А Л А

01 жовтня 2024 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові кримінальне провадження №0000222 від 03 серпня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368-4, ч. 3 ст. 369-2, ч. 2 ст. 358 КК України

в с т а н о в и в:

в провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження №0000222 від 03 серпня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368-4, ч. 3 ст. 369-2, ч. 2 ст. 358 КК України.

Захисником ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , заявлене клопотання про зміну запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання та повернення суми застави. В обґрунтування вимог посилається на належне дотримання умов запобіжного заходу у вигляді застави, позитивну поведінку обвинуваченого, міцні соціальні зв`язки, а також те, що ризики, які стали підставою для обрання йому міри запобіжного заходу і застави - відпали.

В судовому засідання обвинувачений та його захисник підтримали заявлене клопотання.

Прокурор заперечував проти заявленого клопотання та просив залишити незмінним раніше обраний запобіжний захід у вигляді застави.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання захисника, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно з ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368-4, ч. 3 ст. 369-2, ч. 2 ст. 358 КК України, які відповідно до положень ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08.03.2023 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 06.05.2023 року, з правом внесення застави в сумі 214720,00 грн.

Також ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08.03.2023 року встановлені обставини, наявність яких може свідчити про ризики, передбачені п.п. 1,2, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме спроби ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Оцінюючи актуальність встановлених ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08.03.2023 року ризиків на теперішній час, суд приходить до висновку що вони не змінились та продовжують існувати, адже обвинувачений і тепер має можливість вчинити дії, передбачені п.п.1, 2, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про неможливість зміни запобіжного заходу на особисте зобов`язання, яке є найбільш м`яким запобіжним заходом, суд виходить з того, чи обґрунтовується таке зменшення потребами судового розгляду та чи буде такий захід ефективним стримуючим фактором для запобігання переховування від суду або впливу на свідків.

Суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, який наголошує, що запобіжний захід має задовольняти вимогу пропорційності, бути необхідним для забезпечення присутності особи в суді, але з урахуванням того чи можуть інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї мети.

На цій стадії судового провадження щодо обвинуваченого діють обов`язки, визначені ст. 42 КПК України.

Суд констатує, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді встановленого розміру застави в розмірі 214720,00 грн є достатньо дієвим і в цілому забезпечує виконання обов`язків, покладених на нього законом.

При цьому, суд приймає до уваги обставини, які зазначені у клопотанні захисника, а саме те, що під час строку дії запобіжного заходу у вигляді застави ОСОБА_5 покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України беззаперечно та своєчасно виконував в повній мірі, ніяких порушень стороною обвинувачення не зафіксовано та не доведено. Обвинувачений ОСОБА_5 демонстрував належну процесуальну поведінку, із моменту обрання запобіжного заходу пройшов проміжок часу, відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Вказані обставини, дійсно частково мають місце, але самі по собі не є підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, а враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.

Більше того, на даний час судовий розгляд справи розпочато та триває дослідження письмових матеріалів справи, свідки ще не допитані та є реальна можливість впливу на них, а також ухилення від прибуття до суду.

За загальним правилами підставою для зміни запобіжного заходу може бути, зокрема, наявність нових обставин, які не розглядалися слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, зміна обставин підозри, зменшення встановлених ризиків, тощо.

За змістом клопотання захисника підставою для зміни застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання є належне виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків протягом усього строку судового розгляду та міцність соціальних зв`язків.

Однак, зазначені обставини не є для суду новими, існували на момент винесення ухвали слідчим суддею і були ним враховані при визначенні первісного запобіжного заходу та суми застави, яка була одразу сплачена заставодавцем.

Будь-яких доказів суттєвої зміни майнового або сімейного стану обвинуваченого, які б виправдовували необхідність зміни запобіжного заходу на особисте зобов`язання, матеріали справи не містять. Обвинувачений займав відповідальну посуду, має вищу освіту, на даний час працює, що свідчить про незмінність його фінансового стану, та співмірність існуючої суми застави із змістом кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується.

Той факт, що під час розгляду справи обвинувачений демонструє бездоганну процесуальну поведінку, свідчить лише про те, що застосований до нього запобіжний захід та визначена сума застави є такими, що достатньою мірою гарантують виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та забезпечують його належну поведінку у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається також з урахуванням розміру заподіяної шкоди.

Отже наведені захисником обставини у сукупності із наданими доказами не є достатніми для прийняття рішення про зміну застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання.

З урахуванням існуючих ризиків, тяжкості та характеру кримінального правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_5 обвинувачується, даних про його особу та майновий стан, визначений запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 214720грн. є справедливим та достатньою мірою гарантує виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не є при цьому завідомо непомірним для нього або іншого заставодавця. Таким чином, в задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

Щодо клопотання про повернення застави заставодавцю, суд вважає, що таке також задоволенню не підлягає, оскільки у відповідності до ч.11 ст.182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Оскільки дія запобіжного заходу у вигляді застави щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не припинена, то і в клопотанні про повернення застави заставодавцю ОСОБА_6 також слід відмовити.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 331, 372 КПК України, суд

постановив:

у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000222 від 03 серпня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368-4, ч. 3 ст. 369-2, ч. 2 ст. 358 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1