Справа № 603/338/24
Провадження № 1-кп/603/45/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2024 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000369 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.12.2023 року,

про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Бертники Монастириського району Тернопільської області, адреса проживання АДРЕСА_1 , громадянка України, з середньою освітою, не працюючої, в силу ст. 89 КК України не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю:

обвинуваченої - ОСОБА_3

захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_4

потерпілої - не з`явилася

прокурора - ОСОБА_5

та провівши судове засідання зазначеного кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

На підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами), в Україні з 05:30 24.02.2022 введено воєнний стан.

В період дії воєнного стану, 24.12.2023 року близько 14:00 год. у ОСОБА_3 , яка перебувала на автобусній зупинці, що знаходиться по АДРЕСА_1 , виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення продуктів харчування, що знаходились в паперовому ящику синього кольору, які належали ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , 24.12.2023 року близько 14:00 год, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, переконавшись у відсутності свідків та очевидців своїх протиправних дій, будучи впевненою, що її дії носять таємний характер, всупереч встановленому законом порядку, спрямованих на досягнення злочинного результату, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, підійшовши до автобусної зупинки, що знаходиться по АДРЕСА_1 , керуючись корисливими цілями, діючи умисно, таємно, викрала із дерев`яної лавки паперовий ящик синього кольору, в якому знаходилися продукти харчування, а саме: сир «Український» торговельної марки Гайсин ваговий, масою нетто 0,462 кг, вартістю 84,50 грн, грудинка «Делікатесна» копчено-варена вищого сорту торговельної марки «Агровіта» у вакуумній упаковці, масою нетто 0,382 кг, вартістю 72,70 грн, ковбаса варена «Олів`є» першого сорту торговельної марки «Агровіта» вагова, масою нетто 0,566 кг, вартістю 60,00 грн, консерва м`ясна стерилізована «Свинина тушкована» торговельної марки «Вербена» у скляній банці масою нетто 500 гр, вартістю 83,40 грн, 2 шт. кисілю з плодово-ягідним смаком, торговельної марки «Золоте зерно», масою нетто 180 гр, вартістю 16,60 грн за 1 шт., 2 шт. ядер бобів арахісу несмажених торгівельної марки «Вишуканий смак» в упаковці, масою нетто 100 гр вартістю 19,00 грн за 1 шт., перець чорний мелений торговельної марки «Ямуна» у пачці, масою нетто 20 гр, вартістю 7,90 грн, хліб різаний на живій заквасці торговельної марки «Надзбруччя хліб» масою нетто 350 гр, вартістю 21,50 грн, хліб «Чумацький», різаний, торговельної марки «Надзбруччя хліб» на живій заквасці, масою нетто 700 гр, вартістю 39,10 грн.

Після цього, перейшовши через дорогу, покинула автобусну зупинку, отримавши при цьому можливість володіти, користуватися та розпоряджатись викраденим майном.

Даною крадіжкою ОСОБА_3 , спричинила потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 440 грн 30 коп.

Отже, ОСОБА_3 вчинила злочин передбачений ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

22.05.2024 року між прокурором Монастириського відділу Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_5 з одного боку та отримавши в порядку ч. 4 ст. 469 КПК України згоду потерпілої ОСОБА_6 на укладення угоди - з однієї сторони, та підозрюваною у даному кримінальному провадженні - ОСОБА_3 , за участі захисника - ОСОБА_4 , з іншого боку укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 472 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_6 не заперечувала щодо укладення даної угоди між підозрюваною - ОСОБА_3 та прокурором про визнання винуватості, надавши відповідно до абз.2 п. 3 ч. 4 ст. 469 КПК України згоду на укладення вказаної угоди.

Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_5 , підозрювана ОСОБА_3 за участі захисника підозрюваної ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 4 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрювана беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному діянні.

Окрім цього, сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 буде призначене покарання за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисячу сімсот) грн.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

У відповідності до ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнала повністю, зазначивши, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до неї буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та просить затвердити вказану угоду і призначити узгоджену міру покарання.

Прокурор у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості при цьому врахувавши добровільне відшкодування ОСОБА_3 .. шкоди завданої нею потерпілій ОСОБА_6 внаслідок незаконного таємного викрадення чужого майна, яке належить потерпілій особі - ОСОБА_6 .

Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_4 , просить затвердити угоду про визнання винуватості від 22.05.2024 року і призначити обвинуваченій узгоджену сторонами угоди міру покарання.

Потерпіла - ОСОБА_6 в письмовій заяві від 03.04.2024 року вказала, що продукти харчування, які були в неї викрадені 24.12.2023 року їй були повернуті, будь-яких претензій до ОСОБА_3 не має.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

За змістом угоди, яку було надано до суду, вбачається, що вона відповідає вимогам закону, а саме ст. 472 КПК України, оскільки в ній зазначено відомості про сторін укладення угоди, а саме обвинуваченої ОСОБА_3 , формулювання обвинувачення, правова кваліфікація дій ОСОБА_3 також узгоджене покарання за скоєний злочин.

Слід зазначити, що узгоджене сторонами покарання за скоєні злочини у виді штрафу відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених кримінальним законом із застосуванням ст. 69 КК України.

Судом також з`ясовано, що ОСОБА_3 цілком розуміє свої права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. ст. 473, 474 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Крім того, суд дійшов висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , а узгоджене сторонами покарання відповідає положенням кримінального закону.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму ВССУ № 13 від 11.12.2015 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» сторони мають право узгоджувати покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (п. 3 ч. 1 ст. 65 КК ). За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного сторони угоди з огляду на положення статей 65, 75 КК мають право, використовуючи положення ст. 69 КК, узгоджувати: а) основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, або б) інше основне покарання, більш м`який його вид, не зазначений у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК за цей злочин; в) не визначати додаткове покарання, передбачене у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК як обов`язкове, за винятком випадків, встановлених ч. 2 ст. 69 КК.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про можливість затвердження укладеної 22.05.2024 року угоди про визнання винуватості та призначає ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання.

Завдана кримінальним правопорушенням потерпілій особі шкода на суму 440 грн 30 коп відшкодована в повному обсязі.

Цивільний позов до обвинуваченої не пред`являвся.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України, у матеріалах кримінального провадження є процесуальні витрати за проведення судової експертизи, а саме:

-судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/120-23/13419-ТВ від 27.12.2024 року в сумі 2650 грн 48 коп.

Керуючись ст. ст. 8, 129 Конституції України, п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22.05.2024 року в кримінальному провадженні №0000369, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.12.2023 року.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 22.05.2024 року покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисячу сімсот) грн 00 коп.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи, а саме за:

-судову товарознавчу експертизу №СЕ-19/120-23/13419-ТВ від 27.12.2024 року в сумі 2650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят) грн 48 коп.

Речові докази:

-паперова коробка синього кольору, в якій знаходяться продукти харчування, а саме: сир «Український» торговельної марки Гайсин ваговий, масою нетто 0,462 кг, грудинка «Делікатесна» копчено-варена вищого сорту торговельної марки «Агровіта» у вакумній упаковці, масою нетто 0,382 кг, ковбаса варена «Олів`є» першого сорту торговельної марки «Агровіта» вагова, масою нетто 0,566 кг, консерва м`ясна стерилізована «Свинина тушкована» торговельної марки «Вербена» у скляній банці масою нетто 500 гр., 2 шт. кисілю з плодово-ягідним смаком, торговельної марки «Золоте зерно», масою нетто 180 гр, 2 шт. ядер бобів арахісу несмажених торгівельної марки "Вишуканий смак" в упаковці, масою нетто 100 гр, перець чорний мелений торговельної марки «Ямуна» у пачці, масою нетто 20 гр, хліб різаний на живій заквасці торговельної марки «Надзбруччя хліб» масою нетто 350 гр, хліб «Чумацький», різаний, торговельної марки «Надзбруччя хліб» на живій заквасці, масою нетто 700 гр, які було обмотано ниткою білого кольору та скріплено біркою із підписами понятих, які було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , жительці АДРЕСА_2 - залишити у користуванні ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1