Провадження № 1-в/686/850/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання

ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року

ВСТАНОВИВ:

Вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01.11.2022 року ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.185 КК України - до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Райківецька виправна колонія (№78)».

28.10.2024 року засудженийзвернувся до Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням прозастосування до нього Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 року, посилаючись на те, що вказаним законом вчинене ним діяння декриміналізовано.

Представник ДУ «Райківецька виправна колонія № 78», будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення судового засідання, у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності. Неприбуття вказаної особи у судове засідання, у відповідності до ч.5 ст. 539 КПК України, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

В судовому засіданні засуджений наполягає на задоволенні клопотання, а прокурор заперечив щодо задоволення клопотання засудженого, посилаючись на те, що вартість викраденого ОСОБА_4 майна перевищує розмір двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановленого на 01.01.2021 року (на 1 січня року, у якому вчинено кримінальне правопорушення).

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи та особової справи, суд проходить до висновку, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року, відповідно до якого стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладена у новій редакції, відповідно до якої дрібним викраденням чужого майна є викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Зі змісту вироку Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01.11.2022 вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України (таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення), ОСОБА_4 вчинив у грудні 2021 року.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1135 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX від 18.07.2024, у 2021 році розмір викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2270 грн.

Згідно вироку Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01.11.2021 вартість викраденого засудженим ОСОБА_4 майна становила 11 303 грн. 01 коп., тобто вона є більшою двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених у відповідний період (станом на 01.01.2021).

Таким чином, Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року не скасовує злочинність та карність вчиненого ОСОБА_4 діяння, не пом`якшує кримінальну відповідальність та будь-яким іншим чином не поліпшує становище засудженого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 371, 372, 537, 539 КПК України, ст.5, ч.2 ст. 74 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 відмовити.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Райківецька виправна колонія (№78)», вручити прокурору та засудженому ОСОБА_4 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Суддя