Справа № 136/1601/24
провадження 1-кс/136/388/24
УХВАЛА

іменем України

28 серпня 2024 року м. Липовець

Слідчий суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець, клопотання про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000047 від 15.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 звернулась до суду із клопотанням про арешт майна, яке погоджене прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та мотивоване тим, що у провадженні СВ ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження за № 0000047, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території Іванівської сільської ради Липовецького району, Вінницької області наявні земельні ділянки історико - культурного призначення, (с. Іванька, 300 м на захід, умовний центр поселення 49°06 03.45» Пн 29°02'11.57» С в системі WGS84 площею 10 га та с. Іванька, південно - західна країна села, умовний центр поселення 49°05'53.77» Пн 29°03'41.52» С в системі WGS84 площею 15 га.

06.08.2024 слідчим СВ відділення поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області проведено огляд місця події земельної ділянки площею 10,0155 га, що розташована за межами с. Іванька, Липовецької ТГ, Вінницького району, Вінницької області, з кадастровим номером :04:000:5602 та встановлено, що на ній наявні посіви сільськогосподарської культури - соняшник.

Також, 06.08.2024 слідчим СВ відділення поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області проведено огляд місця події земельної ділянки площею 15,1207 га, що розташована за межами с. Іванька, Липовецької ТГ, Вінницького району, Вінницької області, з кадастровим номером :04:000:0591 та встановлено, що на ній наявні посіви сільськогосподарської культури - соняшник.

Земельні ділянки, з кадастровим номером :04:000:0591 площею 15,1207 га та з кадастровим номером :04:000:5602 площею 10,0155 га - знаходяться в державній власності, в оренду Держгеокадастром у Віницькій області нікому не передавались.

Тобто, на вищевказаних земельних ділянках площами 10,0155 га та 15,1207 га невідомі особи за попередньою змовою незаконно засіяли та вирощують сільськогосподарські культури - соняшник, яка на даний час знаходиться на стадії дозрівання, з орієнтованим терміном збору врожаю у вересні 2024 року.

Вище зазначена сільськогосподарська продукція - соняшник являється продукцією, яка швидко псується без належного зберігання та являється громіздкою продукцією, а також земельні ділянки, з кадастровим номером :04:000:0591 площею 15,1207 га та з кадастровим номером :04:000:5602 площею 10,0155 га де вирощують сільськогосподарські культури - соняшник, разом з посівами визнано речовим доказом в кримінальному провадженні № 0000047.

На думку слідчого вищевказане майно, є об`єктами матеріального світу, що відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме були знаряддям вчинення кримінального правопорушення (соняшник), зберегли на собі його сліди (земельна ділянка), можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. В зв`язку з цим, 06.08.2024 слідчим винесено постанову про визнання їх речовими доказами.

Також слідчий вважає, що підставою для накладення арешту на вказане майно є достатність доказів, що свідчать про вчинення незаконного посіву сільськогосподарської культури соняшник на земельних ділянках :04:000:0591 площею 15,1207 га та з кадастровим номером :04:000:5602 площею 10,0155 га де вирощують сільськогосподарські культури - соняшник, що розташовані за межами АДРЕСА_1 та являються державною власністю.

Обставини встановлені під час досудового розслідування вказують на те, що існують підстави вважати, що незастосування заборони користування вказаним майном призведе до його приховування (нелегальний збір врожаю), пошкодження, псування, продовження використання їх у протиправний спосіб.

В загальному підсумку, реалізація ризиків вказаних дій призведе до зміни слідової картини, яку зберігає на собі вищезазначене майно, визнане речовими доказами по справі, неможливості досягнення мети кримінального провадження.

Внаслідок вжиття такого заходу забезпечення буде досягнуто мети його застосування, а саме запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, що матимуть на меті ухилення від притягнення до визначеної законом відповідальності.

В ході проведення досудового розслідування установлено, що власники посівів соняшника відсутні.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - АРМА), для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості.

Відповідно до ч. 7 ст. 100 КПК України у випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини 6 цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно із ст. 171-173 цього Кодексу.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» (далі - Закон) передбачено, що АРМА є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, та/або з управління активами, на які накладено арешт або які конфісковано у кримінальному провадженні.

На думку слідчого, зазначений Закон визначає єдиною підставою для управління активами накладення на них арешту у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 19 Закону) без конкретизації мети такого арешту.

Як передбачено п. 1, 4 ч. 1 ст. 1 Закону застосований в ст. 19 термін «активи» означає в тому числі майно, на яке накладений арешт у кримінальному провадженні; «управління активами» є діяльністю із володіння, користування та/або розпорядження активами, тобто забезпечення збереження активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, та їх економічної вартості.

За таких умов управління АРМА активами (арештованим майном) відповідає завданню арешту такого майна, яке визначене ст. 170 КПК України, а в даному конкретному випадку - запобігання можливості його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий вважає, що зазначене в клопотанні майно є активами, на які поширюються вимоги спеціального закону «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів». А управління такими активами шляхом їх реалізації є єдиним законодавчо встановленим способом, спроможним забезпечити збереження цього майна, чим досягається мета і завдання арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження.

По суті спосіб збереження майна, що має відповідний статус у кримінальному провадженні, шляхом його передачі в управління уповноваженому органу.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 21 Закону рухоме майно може бути передано для реалізації без згоди власника за рішенням слідчого судді, суду за наявності хоча б однієї з таких підстав майно піддається швидкому псуванню; майно швидко втрачає свою вартість; витрати на зберігання рухомого майна протягом одного календарного року становлять більше 50 відсотків його вартості.

Враховуючи те, що посіви соняшника піддаються швидкому псуванню та потребують особливих умов зберігання, слідчий вважає, що саме реалізація як шлях управління АРМА забезпечить збереження такого майна більш ефективно.

Реалізація активів відповідно до цього Закону є примусовою реалізацією (примусовим продажем), крім випадків реалізації активів за згодою власника.

Реалізація активів здійснюється визначеними на конкурсних засадах юридичними особами. Порядок відбору таких юридичних осіб, порядок реалізації активів на прилюдних торгах (аукціонах) та/або електронних торгах визначаються Кабінетом Міністрів України.

Вимогами статті 24 Закону, встановлено, що надходження від здійснюваного АРМА управління активами, а також кошти, одержані на підставі міжнародних угод щодо розподілу та повернення активів в Україну, перераховуються до державного бюджету.

Враховуючи зазначене слідчий просить суд накласти арешт на посіви сільськогосподарської культури - соняшник, що вирощується на земельній ділянці площею 10,0155 га, що розташована за межами с. Іванька, Липовецької ТГ, Вінницького району, Вінницької області, з кадастровим номером :04:000:5602 та посіви сільськогосподарської культури - соняшник, що вирощується на земельній ділянці площею 15,1207 га, що розташована за межами с. Іванька, Липовецької ТГ, Вінницького району, Вінницької області, з кадастровим номером :04:000:0591.

Окрім того, слідчий просить передати посіви сільськогосподарської культури - соняшник, що вирощуються на земельних ділянках, з кадастровим номером :04:000:0591 площею 15,1207 га та з кадастровим номером :04:000:5602 площею 10,0155 га, що розташовані за межами

с. Іванька, Липовецької ТГ, Вінницького району, Вінницької області в управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів для реалізації.

Слідчий ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася направивши заяву про розгляд клопотання без її участі, наполягаючи на задоволенні клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. Додатково звернув увагу суду на те, що речові докази, які необхідно передати в управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів для реалізації є речовими доказами у вигляді продукції, що піддається швидкому псуванню та своєю вартістю відповідає вимогам ч. 6 ст. 100 КПК України (понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб). Так відповідно до інформації наданої Липовецькою міською ради Вінницького району Вінницької області середня врожайність соняшника по всіх категоріях господарств Вінницької області у 2023 році склала 31,3 ц. з 1 га, при цьому ціна однієї тонни соняшника складає 19 400 грн. Враховуючи зазначене, вартість посівів сільськогосподарської культури - соняшник, що вирощуються на земельних ділянках, з кадастровим номером :04:000:0591 площею 15,1207 га та з кадастровим номером :04:000:5602 площею 10,0155 га становить близько 1,5 мільйона гривень.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, вивчивши та дослідивши клопотання та матеріали, які додані до нього, дійшов наступного висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовими доказами.

Згідно ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, в тому числі предмети, що було об`єктом кримінально протиправних дій, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що на території Іванівської сільської ради Липовецького району, Вінницької області наявні земельні ділянки історико - культурного призначення, (с. Іванька, 300 м на захід, умовний центр поселення 49°06 03.45» Пн 29°02'11.57» С в системі WGS84 площею 10 га та с. Іванька, південно - західна країна села, умовний центр поселення 49°05'53.77» Пн 29°03'41.52» С в системі WGS84 площею 15 га, які засіяні невстановленими особами.

26.11.2020 між Управлінням культури і мистецтв Вінницької обласної державної адміністрації та ТОВ "Глорія Інвест" укладено охоронні договори на пам`ятки культурної спадщини №17 та №18. До матеріалів клопотання слідчим долучено паспорти і облікові картки пам`ятників історії та культури на трипільські, а також черняхівське поселення.

Згідно із інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 09.07.2024 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0591 не зареєстровано.

06.08.2024 слідчим СВ ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_4 , в присутності понятих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за участю головного спеціаліста ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області ОСОБА_7 , генерального директора ТОВ "Глорія Інвест" ОСОБА_8 та спеціаліста ОСОБА_9 було проведено огляд земельних ділянок, розташованих на території бувшої Іванівської сільської ради Липовецького району, Вінницької області (с. Іванька, 300 м на захід, умовний центр поселення 49°06 03.45» Пн 29°02'11.57» С в системі WGS84 площею 10 га та с. Іванька, південно - західна країна села, умовний центр поселення 49°05'53.77» Пн 29°03'41.52» С в системі WGS84 площею 15 га). В ході огляду було встановлено, що на земельних ділянках з кадастровими номерами :04:000:0591 площею 15,1207 га та з кадастровим номером :04:000:5602 площею 10,0155 га наявні посіви сільськогосподарської культури - соняшник, з чого вбачається факт самовільного зайняття земельних ділянок, про що складено відповідні протоколи.

За даним фактом проводиться досудове розслідування за ознаками ч. 2 ст. 197-1 КК України.

06.08.2024 постановою слідчого посіви сільськогосподарської культури - соняшник, а також земельні ділянки на якій він зростає з кадастровим номером :04:000:0591 площею 15,1207 га та з кадастровим номером :04:000:5602 площею 10,0155 га визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000047.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим доведена необхідність накладення арешту на посіви сільськогосподарської культури - соняшник, що вирощується на земельній ділянці площею 15,1207 га, що розташована за межами АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :04:000:0591 та на земельній ділянці площею 10,0155 га, що розташована за межами АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :04:000:5602 у зв`язку із наявністю ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Щодо визначення порядку зберігання речових доказів шляхом передачі їх Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів для реалізації, слідчий суддя зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року №1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» затверджено Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження (далі - Порядок).

Так, забезпечення схоронності тимчасово вилученого майна врегульовано у п. 27 вказаного Порядку, де зазначено, що схоронність такого майна забезпечується згідно з пунктами 1-26 цього Порядку до повернення майна власнику у зв`язку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановлення слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно.

При цьому за п. 28 Порядку речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, які через громіздкість або з інших причин, визначених у КПК, не можуть зберігатися без зайвих труднощів в обладнаних приміщеннях або в інших місцях зберігання, визначених у пунктах 17-26 цього Порядку, передаються (крім випадків, коли такі речові докази повернуто власникові або передано йому на відповідальне зберігання) за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду торговельному підприємству для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження. При цьому, речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону АРМА здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.

Зазначені активи приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду чи згоди власника активів, копії яких надсилаються до АРМА не пізніше наступного робочого дня після їх винесення (надання) з відповідним зверненням прокурора (п. 2 ч. 1 ст. 19 Закону).

Відповідно до ч. 7 ст. 100 КПК України у випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини 6 цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно із ст. 171-173 цього Кодексу.

Прокурор у випадку, передбаченому абзацом сьомим частини шостої цієї статті, не пізніше наступного робочого дня з моменту постановлення ухвали слідчого судді, суду надсилає копію цієї ухвали Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, із зверненням щодо прийняття активів, а також вживає невідкладних заходів щодо передачі цих активів Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів. У разі надходження винесеного у межах наданих законом повноважень рішення прокурора, а також судового рішення, що набрало законної сили, яким скасовано арешт прийнятих в управління активів, Національне агентство у триденний строк повертає їх законному власнику.

Таким чином, аналізуючи вищезазначені положення КПК України та Закону, при вирішенні питання про можливість передачі вказаного у клопотанні майна в управління АРМА, слідчий суддя має встановити:

1) вартість таких активів перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) вказані активи є речовими доказами у цьому кримінальному провадженні;

3) на вказані речові докази накладено арешт у кримінальному провадженні;

4) така передача можлива без шкоди для кримінального провадження та її метою є забезпечення збереження таких речових доказів або збереження їхньої економічної вартості.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим надано належні докази на підтвердження того, що вартість майна (активів), щодо якого поставлене питання про передачу в управління АРМА, перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та становить близько 1,5 мільйона гривень. Вказані активи є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000047, про що винесено відповідну постанову 06.08.2024. Слідчим доведено можливість пошкодження, перетворення, приховування, втрати арештованого майна, чи зменшення його економічної вартості. Окрім того, слідчим подано клопотання про накладення арешту на відповідні активи, а також доведено ту обставину, що така передача можлива без шкоди для кримінального провадження та її метою є збереження їх економічної вартості.

Також судом береться до уваги, що в ході досудового розслідування власників посівів сільськогосподарської продукції - соняшник, що вирощуються на земельних ділянках площею 15,1207 га та 10,0155 га, що розташовані за межами с. Іванька, Липовецької ТГ, Вінницького району, Вінницької області, з кадастровими номерами :04:000:0591, :04:000:5602 не встановлено.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 107, 131, 132, 167, 170 - 174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на посіви сільськогосподарської культури - соняшник, що вирощується на земельній ділянці площею 15,1207 га, що розташована за межами с. Іванька, Липовецької ТГ, Вінницького району, Вінницької області, з кадастровим номером :04:000:0591.

Накласти арешт на посіви сільськогосподарської культури - соняшник, що вирощується на земельній ділянці площею 10,0155 га, що розташована за межами с. Іванька, Липовецької ТГ, Вінницького району, Вінницької області, з кадастровим номером :04:000:5602.

Посіви сільськогосподарської культури - соняшник, що вирощуються на земельних ділянках з кадастровим номером :04:000:0591 площею 15,1207 га та з кадастровим номером :04:000:5602 площею 10,0155 га, що розташовані за межами с. Іванька, Липовецької ТГ, Вінницького району, Вінницької області передати в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

Роз`яснити, що особи, передбачені в ч.1 ст.174 КПК України якщо вони не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Повний текст ухвали оголошено 28 серпня 2024 року о 16 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_10