Провадження № 1-кп/344/1083/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лисець Тисменицького району Івано-Франківської області, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину та батька з інвалідністю, з вищою освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 1 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 одержав неправомірну вигоду для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а також збув підроблене посвідчення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 наказом начальника Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області № 48 о/с від 15 лютого 2021 року призначений на посаду старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції № 2 в смт. Богородчани Івано-Франківського районного управління поліції ГУ НП в Івано-Франківській області. Таким чином ОСОБА_4 , працюючи на вищезазначеній посаді, є працівником правоохоронного органу, який постійно виконував функції представника влади та згідно з приміткою 1 до ст. 364 КК України є службовою особою, а відповідно до п.п. «и» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» - є суб`єктом, відповідальним за корупційні правопорушення.

09 лютого 2024 року ОСОБА_4 , перебуваючи на території територіального сервісного центру 2641 РСЦ ГСЦ МВС України у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях, що за адресою: АДРЕСА_2 , спілкувався із ОСОБА_6 з приводу надання останньому допомоги в поданні заяви через систему «ДІЯ». В ході спілкування ОСОБА_4 повідомив, що є працівником поліції, має велике коло зв`язків серед працівників територіального сервісного центру 2641 РСЦ ГСЦ МВС України у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях та якщо ОСОБА_6 буде потрібна допомога у вирішенні питань, пов`язаних із роботою територіального сервісного центру, щоб звертався до нього.

В подальшому ОСОБА_6 14 лютого 2024 року під час спілкування телефоном із ОСОБА_4 запитав у нього, чи є можливість відновити втрачене посвідчення водія його знайомому ОСОБА_7 , який перебуває за межами України, без його фізичної присутності. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний корисливий умисел, направлений на одержання від ОСОБА_6 неправомірної вигоди для себе за здійснення ним впливу на адміністратора територіального сервісного центру №2641 (на правах відділу, АДРЕСА_3 (філія ГСЦ МВС) ОСОБА_8 , направлений на забезпечення незаконного сприяння останнім у видачі відновленого посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 без належного оформлення, подачі необхідних документів та без фізичної присутності ОСОБА_7 , реалізовуючи який ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 , зможе йому в цьому допомогти за надання неправомірної вигоди.

В подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, ОСОБА_4 20 лютого 2024 року приблизно о 11год. 50хв. зустрівся з ОСОБА_6 поблизу Івано-Франківського районного управління поліції ГУ НП в Івано-Франківській області, що за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Бельведерська, 32, та висловив прохання надіслати йому за допомогою месенджера «Viber» фото паспорта громадянина України ОСОБА_7 , його фотографію та зразок підпису для того, щоб перевірити, чи можливо відновити ОСОБА_7 посвідчення водія. На прохання ОСОБА_4 , ОСОБА_6 за допомогою месенджера «Viber» 21 лютого 2024 року надіслав йому фото паспорта ОСОБА_7 , яке ОСОБА_4 22 лютого 2024 року, реалізовуючи свій умисел, спрямований на одержання від ОСОБА_6 неправомірної вигоди для себе за здійснення ним впливу на ОСОБА_8 , надіслав останньому, з метою підготовки до відновлення втраченого посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7

23 лютого 2024 року близько 15год. 50хв. ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, зателефонував до ОСОБА_6 та повідомив, що зможе допомогти у відновленні посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , за що йому необхідно буде передати грошові кошти в сумі 700 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 23 лютого 2024 року становило 26936 гривень. Також ОСОБА_4 повідомив, що для відновлення посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , ОСОБА_6 необхідно 27 лютого 2024 року о 10год. 00хв. прибути до територіального сервісного центру 2641 РСЦ ГСЦ МВС України у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях, що за адресою: АДРЕСА_2 .

27 лютого 2024 року приблизно о 10год. 00хв. ОСОБА_4 зустрівся із ОСОБА_6 поблизу територіального сервісного центру 2641 РСЦ ГСЦ МВС України у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях, що за адресою: АДРЕСА_2 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, маючи намір здійснити вплив на службових осіб територіального сервісного АДРЕСА_3 , уповноважених на відновлення викраденого чи втраченого посвідчення водія, з метою видачі ОСОБА_6 посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 без належного оформлення, подачі необхідних документів та без фізичної присутності ОСОБА_7 , ОСОБА_4 наказав ОСОБА_6 підійти до каси банку, розташованої у приміщенні територіального сервісного центру та здійснити оплату послуг за видачу територіальним сервісним центром посвідчення водія ОСОБА_7 , а також отримав на території сервісного центру талон на отримання послуги з відновлення втраченого посвідчення водія, фото якого приблизно о 08год. 45хв. надіслав ОСОБА_8 за допомогою месенджера «Viber». Близько 10год. 00хв. того ж дня ОСОБА_4 отримав повідомлення від ОСОБА_8 про те, що відновлення посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 здійснити не вийде, у зв`язку із чим ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 про необхідність прибуття до сервісного центру в інший день.

В подальшому, 08 березня 2024 року приблизно о 12год. 30хв. ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме - ОСОБА_8 , зустрівся із ОСОБА_6 поблизу Івано-Франківського районного управління поліції ГУ НП в Івано-Франківській області, що за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Бельведерська, 32, та в ході розмови повідомив останньому про необхідність передачі йому на виконання раніше досягнутих домовленостей авансу, а саме грошових коштів в сумі 300 доларів США. На виконання незаконних вказівок ОСОБА_6 , діючи під контролем правоохоронних органів, передав йому частину неправомірної вигоди в сумі 300 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 08 березня 2024 року становить 11424 гривень, за здійснення ним впливу на службових осіб територіального сервісного центру 2641 РСЦ ГСЦ МВС України у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях, уповноважених на відновлення викраденого чи втраченого посвідчення водія, з метою забезпечення незаконного сприяння останніх у видачі ОСОБА_6 посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 без належного оформлення, подачі необхідних документів та без фізичної присутності ОСОБА_7 , а також квитанції про оплату послуг за видачу посвідчення водія, які були оплачені ОСОБА_6 27 лютого 2024 року.

В подальшому, після відмови адміністратора територіального сервісного центру №2641 (на правах відділу, АДРЕСА_3 (філія ГСЦ МВС) ОСОБА_8 у виконанні незаконного прохання про відновлення втраченого посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 без належного оформлення, подачі необхідних документів та без фізичної присутності ОСОБА_7 , а також у зв`язку із небажанням повертати ОСОБА_6 одержані від нього в якості неправомірної вигоди грошові кошти в розмірі 300 доларів США, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на збут ОСОБА_6 підробленого посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 .

З цією метою ОСОБА_4 за допомогою месенджера «Telegram» 09 березня 2024 року приблизно о 13год. 10хв., перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи із псевдонімом « ОСОБА_9 » із проханням виготовити посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 із відповідними реквізитами та відправити йому це підроблене посвідчення за допомогою оператора поштового зв`язку « Нова Пошта », яке було отримане ОСОБА_4 22 березня 2024 року.

12 квітня 2024 року приблизно о 10год. 20хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в автомобілі марки «Chevrolet Captiva» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває в його користуванні, поблизу перехрестя вул. Південний Бульвар і Володимира Великого в м. Івано-Франківськ, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на збут підробленого посвідчення водія, передав ОСОБА_6 посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , видане 12 березня 2024 року ТСЦ 8041, серії НОМЕР_2 , яке не відповідає аналогічним посвідченням, що знаходяться в офіційному обігу на території України, тобто є підробленим, яке ОСОБА_6 в подальшому видав працівникам правоохоронних органів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав повністю та беззастережно, підтвердив всі без винятку викладені в обвинувальному акті обставини та суду пояснив, що раніше, коли він працював в поліції, 09 лютого 2024 року в особистих справах перебував у сервісному центрі в м. Івано-Франківськ, де познайомився з ОСОБА_6 , який запитав його, чи посприяє він у відновленні посвідчення водія ОСОБА_7 без присутності останнього. Він погодився, бо знайомий з деякими працівниками сервісного центру. Тоді він підійшов до працівника ОСОБА_10 , однак останній йому відмовив. Після цього, 20 лютого 2024 року він знову зустрівся з ОСОБА_6 в сервісному центрі, де повідомив, що йому відмовили і сказав, що спробує це зробити пізніше. Згодом він зустрівся з ОСОБА_6 на АДРЕСА_4 , якому сказав, що за цю послугу потрібно буде дати 700 доларів США, а завдаток - 300 доларів США. Через інтернет він замовив підроблене посвідчення водія, яке через місяць віддав ОСОБА_11 , а отримані від нього кошти нікому вже не передавав. Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив кваліфікацію його діянь, у вчиненому щиро каявся та пояснив, що він активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень і просив суворо його не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються і визнаються самим обвинуваченим. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу, дають можливість вирішити долю речових доказів та питання процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 369-2 КК України, як одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, та ч. 1 ст. 358 КК України, як збут підробленого посвідчення.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є нетяжкими злочинами; дані про особу винного; його вік; він одружений; має на утриманні одну неповнолітню дитину та батька з інвалідністю; за місцем проживання характеризується позитивно; на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває; вперше притягається до кримінальної відповідальності - раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне та беззастережне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.

Крім цього, в досудовій доповіді Івано-Франківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області про обвинуваченого ОСОБА_4 зазначено середній рівень ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, що свідчить про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк.

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 2500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 42500 гривень, обвинуваченого, який просив його суворо не карати, та захисника, яка просила призначити покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, вважає, що ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у виді штрафу в межах санкцій статей ч. 2 ст. 369-2, ч. 1 ст. 358 КК України з урахуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України, і такі покарання будуть достатніми, справедливими та необхідними для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 судом не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 369-2 Кримінального кодексу України у виді штрафу в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень;

за ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України у виді штрафу в розмірі 900 (дев`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 15300 (п`ятнадцять тисяч триста) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - у виді штрафу в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок процесуальних витрат в кримінальному провадженні за проведення експертизи.

Речові докази:

- посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 (постанова слідчого від 22 травня 2024 року), документи із роздрукованими копіями паспорта ОСОБА_7 та фото підпису (постанова слідчого від 11 червня 2024 року), - зберігати в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;

- два мобільних телефони марки Хіаомі (постанова слідчого від 11 червня 2024 року), повернути обвинуваченому ОСОБА_4 ;

- грошові кошти в сумі 3000 (три тисячі) доларів США та 11200 (одинадцять тисяч двісті) гривень (постанови слідчого від 11 червня 2024 року), які 26 червня 2024 року повернуті ОСОБА_4 , - вважати йому повернутими.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники мають право отримати його копію.

Головуючий-суддя ОСОБА_12