УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000027, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000027, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

У клопотанні сторона обвинувачення, з метою забезпечення збереження речових доказів просить накласти арешт, із забороною відчуження, розпорядження та користування будь-якими особами на речі, вилучені 30.07.2024 в ході обшуку місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, проте від слідчої ОСОБА_3 до суду надійшла заява про розгляд вказаного клопотання за її відсутності.

Представники власників у судове засідання не з`явились, про розгляд клопотання повідомлялись належним чином, про причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Одеській області, за процесуального керівництва Одеської обласної прокуратури проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідування №0000027 від 16.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що на території м. Одеса та Одеської області діє група осіб, яка, використовуючи мережу «Інтернет», займається незаконним придбанням, зберіганням, перевезенням, пересиланням з метою збуту та збутом наркотичних засобів та психотропних речовин на території Одеської області та інших регіонів України.

У ході проведення подальшого досудового розслідування та проведеними оперативно - розшуковими заходами встановлено, що група осіб до складу якої входять ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які використовуючи мережу «Інтернет» здійснюють збут наркотичних засобів та психотропних речовин.

У ході досудового розслідування встановлено, що до вчинення вказаних кримінальних правопорушень причетні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Одеси, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, уродженка м. Одеси, які фактично мешкають разом за адресою: АДРЕСА_1 , які здійснюють незаконне придбання, зберігання, пересилання з метою збуту та збут особливо небезпечних наркотичних засобів, особливо небезпечних психотропних речовин та психотропних речовин, що підтверджується проведеними негласними слідчими (розшуковими) діями в ході яких проведено відбори зразків речовин з поштових відправлень, відправку яких через ТОВ «Нова пошта» здійснювали ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Відповідно до висновків експерта надані на дослідження зразки містять: особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін), особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС (4- метилметкатинон), особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, наркотичний засіб, обіг якого обмежено- кокаїн, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено плодове тіло грибів, що містять псилоцибін.

У ході подальшого досудового розслідування зафіксована протиправна діяльність вище вказаних осіб і орган досудового розслідування має достатні підстави вважати, що виявлені за місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 документи, предмети та речі у своїй сукупності мають безпосередній зв`язок із вчиненими кримінальними правопорушеннями. Зв`язок цих речей та предметів із розслідуваними кримінальними правопорушеннями полягає в тому, що в них містяться відомості злочинної діяльності особи причетної до вчинення цих кримінальних правопорушень, які в ході розслідування підлягають доказуванню, а окремі з них, можуть бути доказами.

Так, 30.07.2024 в порядку ст. 236 КПК України, на підставі ухвали слідчого судді, проведено санкціонований обшук квартири за місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено речі, які мають вагоме значення для встановлення об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадженні, а саме:

- мобільний телефон марки «Iphone 7» imei НОМЕР_1 з сім-картою НОМЕР_2 (пароль НОМЕР_3 ), який належить ОСОБА_5 ;

- мобільний телефон марки «Iphone 14 pro» imei НОМЕР_4 ,

imei2 НОМЕР_5 без сім-картки, який належить ОСОБА_5

- мобільний телефон марки «Iphone 6» з пошкодженим екраном у вигляді тріщин imei НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_5 ;

- мобільний телефон марки «Iphone 10» imei НОМЕР_7 з сім-карткою НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_6 ;

- прозорі зіп пакети у кількості 54 (п`ятдесяти чотирьох) одиниць;

- електронні ваги із залишками речовини рослинного походження та порошкоподібної речовини.

30.07.2024 слідчим у даному кримінальному провадженні прийнято процесуальне рішення та в порядку ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вилученого майна речовим доказом.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з приписами ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді визначено необхідність арешту майна.

Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК України). До таких ризиків віднесено можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Арешт майна, з метою забезпечення збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

За змістом ст. 98 КПК України речовими доказами, зокрема, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також документи, якщо вони містять зазначені вище ознаки.

Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках такого кримінального провадження здійснюється за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудове розслідування означеного кримінального провадження триває, встановлюються усі фактичні обставини, які можуть мати значення для доведення предмету доказування у кримінальному провадженні.

Так, в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було вилучено серед іншого: мобільні телефони, які можуть містити на собі відомості на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-протиправних дій за обставинами даного кримінального провадження, (дзвінки, листування, фото, номери телефонів осіб пов`язаних з незаконним обігом наркотичних речовин, листування про місцезнаходження наркотичних засобів) в зв`язку з чим таке майно відповідає категорії речових доказів, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від 30.07.2024 року, а отже, воно потребує збереження, в цілях їх подальшого дослідження та проведення відповідних експертних досліджень.

Більш того, слідчий суддя не може виключати, що перед стороною обвинувачення постане питання експертного дослідження вилучених мобільних телефонів, а обов`язковою умовою їх проведення є безпосереднє надання для дослідження електронного пристрою, що додатково підтверджує наявність підстав для арешту майна.

При цьому, норми КПК України не визначають чітких термінів для призначення експертного дослідження вилученого майна, а також не передбачають такої підстави для відмови у накладенні арешту, як відсутність станом на час розгляду клопотання постанови про призначення експертизи.

Слідчий суддя також зазначає, що вилучені зіп-пакети та електронні ваги із залишками рослинного походження та порошкоподібної речовини, підлягають дослідженню оскільки є об`єктом експертних досліджень, та ймовірно є предметом, засобом, знаряддям вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тимчасово вилученого під час проведення обшуку, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, які були засобами вчинення злочинів, та залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Так, приймаючи до уваги викладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, даних про призначення експертного дослідження, вилучених речей, результатів огляду інформації, яка міститься на них, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого від 30.07.2024 року, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000027, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України - задовольнити.

Накласти арешт (із забороною відчуження, розпорядження та користування будь-якими особами) на речі, вилучені 30.07.2024 в ході обшуку місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон марки «Iphone 7» imei НОМЕР_1 з сім-картою НОМЕР_2 (пароль НОМЕР_3 ), який належить ОСОБА_5 ;

- мобільний телефон марки «Iphone 14 pro» imei НОМЕР_4 ,

imei2 НОМЕР_5 без сім-картки, який належить ОСОБА_5

- мобільний телефон марки «Iphone 6» з пошкодженим екраном у вигляді тріщин imei НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_5 ;

- мобільний телефон марки «Iphone 10» imei НОМЕР_7 з сім-карткою НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_6 ;

- прозорі зіп пакети у кількості 54 (п`ятдесяти чотирьох) одиниць;

- електронні ваги із залишками речовини рослинного походження та порошкоподібної речовини.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1