ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року м.Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м. Києва кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харків, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Після початку повномасштабного вторгнення збройних сил Російської Федерації (далі - ЗС РФ) на територію України, ОСОБА_5 на початку лютого 2024 року, перебуваючи у невстановленому місці, достовірно знаючи про введення на території України воєнного стану та забороні, на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 та Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18, провадження будь-якої господарської діяльності та валютних розрахунків з Російською Федерацією (далі - РФ), а також про введення в дію Указів Президента України щодо накладення санкцій на фізичних та/або юридичних осіб, які ведуть господарську діяльність з державою агресором або їй допомагають (у будь-якій формі), переслідуючи корисливі мотиви в отриманні економічної вигоди від оптової/гуртової торгівлі товарами для саду, з використанням реквізитів підприємця ФОП ОСОБА_6 , який не був обізнаний про злочинний умисел ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що провадження будь-якої господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, в тому числі постачання товарів на користь РФ чи контрольованих РФ підприємств, є незаконною та призведе до сплати податкових зобов`язань та зборів на користь РФ, що в свою чергу вказуватиме на ведення господарської діяльності у взаємодії з державою агресором, вирішив в обхід застосованих відносно держави-агресора Україною та США санкцій на ведення господарської діяльності, налагодити оптову/гуртову торгівлю товарами для саду з підприємствами РФ з використанням реквізитів підприємця ФОП ОСОБА_6 , тим самим провадити господарську діяльність у взаємодії з державою-агресором.

Таким чином, за викладених вище обставин у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, тобто вчинення умисних дій з оптової/гуртової торгівлі товарами для саду з використанням реквізитів підприємця ФОП ОСОБА_6 з представниками держави-агресора.

Усвідомлюючи, що самостійно реалізувати злочинний умисел, спрямований на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором і вчинення умисних дій з оптової/гуртової торгівлі товарами для саду з використанням реквізитів підприємця ФОП ОСОБА_6 неможливо, ОСОБА_5 вступив у попередню змову з особою, обставини вчинення кримінального правопорушення якого досліджуються в іншому кримінальному провадженні, яка володіє організаторськими здібностями, здатна вирішувати поставлені завдання, успішно організовувати та забезпечувати ведення результативної роботи, володіє професійними знаннями і навичками, має необхідний досвід роботи для виконання організаційно-розпорядчих та управлінських функцій щодо ведення господарської діяльності, яка за взаємною згодою погодились приймати участь у протиправній діяльності.

Вищевказана особа, обставини вчинення кримінального правопорушення якого досліджуються в іншому кримінальному провадженні, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно небезпечних дій, попередньо розробивши механізм усунення перешкод у здійсненні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, шляхом використання ФОП ОСОБА_7 та транзитного підприємства від імені індивідуального підприємця «ОСОБА_8» (INN НОМЕР_8, IE ОСОБА_8 АДРЕСА_6, ОСОБА_8 АДРЕСА_7) (далі по тексту - «Каіржан»), через яке можливо робити поставки товарів громадян України до держави-агресора, які мали на меті провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, добровільно погодилась на спільне вчинення злочину, а саме провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з особою, обставини вчинення кримінального правопорушення якого досліджуються в іншому кримінальному провадженні, користуючись послугами компаній «Каіржан» та ФОП ОСОБА_7 , починаючи з лютого 2024 по теперішній час організував транспортне логістичне постачання товарів для саду до суб`єкта господарської діяльності на території РФ ИП ОСОБА_10 (ОГРНИП НОМЕР_9, АДРЕСА_8 ) (далі - ИП ОСОБА_10).

З цією метою ОСОБА_5 , починаючи з лютого 2024, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи на виконання свого злочинного умислу та переслідуючи корисливий мотив, розпочав процес провадження господарської діяльності у взаємодії з представниками держави-агресора, зокрема: ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 02 лютого 2024 року, перебуваючи у невстановленому слідством місці, на виконання раніше розробленого злочинного плану, досяг попередньої згоди з невстановленою досудовим розслідуванням особою на території РФ, а саме представником ИП ОСОБА_10 про продаж продукції вітчизняного виробництва, такої як: розпилювач типу - «улитка» в кількості - 840 шт., розпилювач типу - «улитка» в кількості - 720 шт., пластмасовий виріб - «штуцер» G1, в кількості 1800 шт., пластмасовий виріб - «штуцер» G 3|4, в кількості 7500 шт., загальною вартістю 3390 доларів США, та в невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, придбав вказану продукцію і в подальшому передав особі, обставини вчинення кримінального правопорушення якого досліджуються у іншому кримінальному провадженні, з метою їх подальшого експорту.

У подальшому, на виконання спільного злочинного умислу, особа, обставини вчинення кримінального правопорушення якого досліджуються у іншому кримінальному провадженні, перебуваючи у невстановленому слідством місці, передав інформацію щодо продукції вітчизняного виробника митному брокеру, який будучи необізнаним із злочинним умислом останнього, підготував митну декларацію № 24UA80U5 від 02.02.2024 та направив її до Харківської митниці, згідно з якої ФОП ОСОБА_7 експортував наступну продукцію: розпилювач типу - «улитка» в кількості - 840 шт., розпилювач типу - «улитка» в кількості - 720 шт., пластмасовий виріб - «штуцер» G1, в кількості 1800 шт., пластмасовий виріб - «штуцер» G 3|4, в кількості 7500 шт., загальною вартістю 3390 доларів США, до індивідуального підприємця " ОСОБА_8 " (АДРЕСА_3 ), яке отримало вантаж в невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 13.03.2024.

Після цього, ОСОБА_5 , користуючись месенджером «Telegram» повідомив 12.03.2024 особі, обставини вчинення кримінального правопорушення якого досліджуються в іншому кримінальному провадженні, реквізити покупця відправленої ним продукції на території Російської Федерації, а саме ИП ОСОБА_10, яку особа, обставини вчинення кримінального правопорушення якого досліджуються в іншому кримінальному провадженні, передав для виконання «Каіржану».

Внаслідок зазначених вище протиправних дій, ОСОБА_5 з використанням реквізитів ФОП ОСОБА_6 , який не був обізнаним про злочинний умисел ОСОБА_5 , реалізовано товари: розпилювач типу - «улитка» в кількості - 840 шт., розпилювач типу - «улитка» в кількості - 720 шт., пластмасовий виріб - «штуцер» G1, в кількості 1800 шт., пластмасовий виріб - «штуцер» G 3|4, в кількості 7500 шт., загальною вартістю 3390 доларів США, до суб`єкта господарської діяльності держави-агресора ИП ОСОБА_10 з використанням послуг логістики ФОП ОСОБА_7 та індивідуального підприємця « ОСОБА_8 ».

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України - провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором.

26 липня 2024 року між прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості за якою ОСОБА_5 беззастережно визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України за обставин, вказаних в обвинувальному акті.

Сторони, враховуючи щире каяття ОСОБА_5 вчиненому, засудження свого вчинку та критичне оцінювання своєї протиправної поведінки, бажання залагодити провину, надати викривальні покази, позитивну характеристику, погодили, що обвинуваченому слід призначити покарання за ч. 4 ст. 111-1 КК України у вигляді штрафу у розмірі 10 000 (десять тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком десять років, з конфіскацією наступного майна: мобільного телефону марки-«Iphone» 11, модель-MWL72LL/А, с/н: НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; мобільного телефону марки «Iphone» XS модель MT 972LL/А, с/н: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; ноутбуку марки - «Macbook Pro», с/н: НОМЕР_6 ; гаражу боксового типу № 1, загальною площею 32,7 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, за адресою: АДРЕСА_4 .

В угоді про визнання винуватості оговорені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, визначені ст. 476 КПК України.

В угоді про визнання винуватості оговорені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, визначені ст. 476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України визнав повністю, підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені у обвинувальному акті, надавши показання, що до події, час і спосіб вчинення ним кримінального правопорушення. Щиро розкаюється у вчиненому, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 липня 2024 року між ним та прокурором за участю захисника.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде призначена йому судом у разі затвердження угоди про визнання винуватості, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, які у судовому засіданні йому були додатково роз`яснені.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 також просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, зазначив, що угода про визнання винуватості 26 липня 2024 року була укладена прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 у його присутності, після роз`яснення ним ОСОБА_5 наслідків укладення вказаної угоди та затвердження її судом, без застосування до ОСОБА_5 будь-якого тиску, тобто вказана угоди укладена з дотриманням вимог КПК України.

Прокурор вважає, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам діючого законодавства України та угода підлягає затвердженню судом.

Суд, вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши надані докази, приходить висновку, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, вказана угода укладена з додержанням порядку укладення угод про визнання винуватості, добровільно, без будь-якого примусу, про що свідчать надані обвинуваченим ОСОБА_5 , у підготовчому судовому засіданні показання.

Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів.

У підготовчому судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-4 КК України - а саме провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором.

Як орієнтує Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 12 постанови «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11 грудня 2015 року № 13, сторони угоди (незалежно від її виду) мають узгоджувати покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України).

Суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії не тяжких злочинів, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який щиро розкаявся у вчиненому, засуджує свій вчинок, критично оцінює свою протиправну поведінку, бажає залагодити провину, надати викривальні покази, позитивно характеризується за місцем проживання, одружений, раніше не судимий, відсутність обставини, які б обтяжували покарання ОСОБА_5 , а тому приходить висновку, що ОСОБА_5 можливо призначити покарання, яке було узгоджено сторонами угоди про визнання винуватості, передбачене законом за відповідний злочин.

Враховуючи наведені вище обставини, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_5 , його щире бажання виправитись, відсутність тяжких наслідків від злочину, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 27.07.2024 року між прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 , з однієї сторони, та підозрюваним ОСОБА_5 , з іншої сторони, за участі захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлений не був.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 314, 368, 371, 373-376, 469, 472, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 26.07.2024 між прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 з однієї сторони, та підозрюваним ОСОБА_5 з іншої сторони, за участі захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 10000 (десять) тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком десять років, з конфіскацією гаража боксового типу № 1, загальною площею 32,7 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, за адресою: АДРЕСА_4 .

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою - скасувати, звільнивши останнього з під варти у залі суду .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 28.06.2024 у справі 760/14826/24 (провадження 1-кс/760/6570/24) на житловий будинок літ. «К-2» з надвірними будівлями, об`єкт житлової нерухомості загальною площею (кв.м.) 373,8, житлова площа (кв.м.): 61,1. Опис: житловий будинок літ. «К-2» з прибудовами загальною площею 373,8 кв.м., житловою площею 61,1 кв.м., басейн літ. «Л», гараж літ «М», навіс літ. «Н», льох літ. «О», огорожі АДРЕСА_5 , адреса: АДРЕСА_1 - А;гараж боксового типу №71, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа 35,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 , які належать ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_7 ) на праві власності.

Речові докази: мобільний телефон марки-«Iphone»11,модель-MWL72LL/А, с/н: НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Iphone» XS модель MT 972LL/А, с/н: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; ноутбук марки - «Macbook Pro», с/н: НОМЕР_6 ; конфіскувати в дохід держави.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту його проголошення:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1