СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/7191/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001053 від 12.12.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2, 3 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001053 від 12.12.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області, місцезнаходження якого дислокується за адресою: м. Київ, вул. Святошинська, 2А, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001053 від 12.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 255, ч. 1, 2 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у квітні 2024 року, точна дата не встановлена, однак не пізніше 16.04.2024 ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що незаконно придбати наркотичні засоби можливо за допомогою спеціально створених сайтів, здійснила замовлення щодо придбання обмеженого в обігу - наркотичного засобу - канабісу невстановленою досудовим розслідуванням масою, але не менше 0.65 г.

У свою чергу ОСОБА_7 , керуючи створеною ним злочинною організацією, ініціюючи вчинення конкретного злочину та спрямовуючи дії учасників злочинної організації на досягнення єдиного протиправного результату, шляхом надання відповідних вказівок організував придбання невстановленим учасником злочинної організації, замовленої невстановленою особою обмеженого в обігу наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабіс та подальшого його передачі учасникам злочинної організації ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з метою подальшого збуту замовнику.

У подальшому, придбаний невстановленим учасником злочинної організації за вказівкою ОСОБА_7 , вказаний наркотичний засіб, невстановленою досудовим розслідуванням масою, але не менше 0.65 г, в невстановлений спосіб, місці, дату та час, однак не пізніше 16.04.2024, переданий учасникам злочинної організації ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які тим самим незаконно придбали вказаний наркотичний засіб та розпочали незаконно зберігати у невстановленому місці з метою збуту.

16.04.2024 точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, учасники злочинної організації ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з метою виконання своєї ролі у складі створеної ОСОБА_7 злочинної організації, прибули до загальнодоступного місця в м. Київ за координатами 50.377442, 30.566720, тобто незаконно зберігаючи перевезли з метою збуту вищевказаний наркотичний засіб невстановленою досудовим розслідуванням масою, але не менше 0.65 г.

16.04.2024 точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 13:25 год, учасники злочинної організації ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , продовжуючи діяти умисно в складі створеної ОСОБА_7 злочинної організації, з корисливих мотивів, з метою виконання своєї ролі щодо незаконного збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабіс, перебуваючи в м. Київ за координатами 50.377442, 30.566720, здійснили незаконний збут наркотичного засобу - канабісу невстановленою досудовим розслідуванням масою, але не менше 0.65 г, шляхом прихованого залишення в загальнодоступному місці. 16.04.2024 близько 16:40 ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне придбання, зберігання, метою збуту обмеженого в обігу наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабіс, прибув до загальнодоступної ділянки території в м. Київ, за координатами 50.377442, 30.566720 де придбав залишену обмежену в обігу наркотичну речовину, обіг якої обмежено - канабіс, з метою подальшого збуту.

Також у серпні 2024 року, точна дата не встановлена, однак не пізніше 06.08.2024, невстановлена особа, знаючи про те, що незаконно придбати наркотичні засоби можливо за допомогою спеціально створених сайтів, здійснила замовлення щодо придбання обмеженого в обігу наркотичного засобу - канабіс, масою 0, 87 г.

У свою чергу ОСОБА_4 , діючи повторно, придбав у невстановленої на даний час досудовим розслідуванням особи, наркотичну речовину обіг якої обмежено - канабіс, невстановленою досудовим розслідуванням масою, але не менше ніж 0.87 г.

Крім того, ОСОБА_4 діючи повторно, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, придбав обмежений в обігу наркотичний засіб - канабіс, психотропну речовину обіг якої обмежено амфетамін в особливо великих розмірах, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено 4-ММС в особливо великих розмірах, особливо небезпечні психотропні речовини 2C-C-NBOMe, 2C-NNBOMe, 25N-NBOMe, особливо небезпечну психотропну речовину лізергід (ЛСД), та розпочав їх незаконне зберігання з метою збуту, у автомобілі який перебував у його коритсуванні «Mitsubishi Outlender» р.н.з. НОМЕР_1 , на якому останній здійснював перевезення з метою збуту вищевказаних психотропних речовин та наркотичного засобу.

Надалі, в період часу з 10 год. 20 хв. до 12 год. 25 хв. 15.10.2024 р. під час проведення обшуку автомобіля «Mitsubishi Outlender» р.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_4 , вилучено: 83 (вісімдесят три) згортки із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору яка за своїми морфологічними ознаками схожа на наркотичний засіб канабіс, які останній зберігав з метою збуту, зіп пакет з грудко подібною речовиною білого кольору, яка відповідно до висновку експертизи матеріалів речовин та виробів містить у своєму складі психотропну речовину обіг якої обмежено амфетамін масою 88,9 г. та зіп-пакет з кристалоподібною речовиною бежевого кольору, яка відповідно до висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів містить у своєму складі особливо небезпечну речовину обіг якої заборонено 4-ММС, масою 241,5 г., фрагменти різнокольорового паперу в складі яких виявлено 2C-C-NBOMe масою 0,0047 г, 2C-N-NBOMe масою 0,0072 г, 25N-NBOMe масою 0,0118 г. та франменти різнокольорового паперу, які згідно висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів містять у своєму складі особливо небезпечну речовину лізергід (ЛСД) масою 0,0026 г. які останній зберігав з метою збуту.

Згідно таблиці № 2 «Невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу» затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188 особливо великими розмірами психотропної речовини амфетамін є маса психотропної речовини 15 г і більше, особливо великими розмірами особливо небезпечної психотропної речовини 4-ММС є маса психотропної речовини 15 г і більше.

15.10.2024 ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

16.10.2024 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2, 3 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраною у кримінальному провадженні сукупністю доказів, а саме: протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій у виді візуального спостереження за особою відносно ОСОБА_8 ; протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій у виді негласного отримання зразків; протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій у виді візуального спостереження за місцем; висновком експерта відповідно до якого надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, масою 0.65 г.; протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій у виді візуального спостереження за особою відносно ОСОБА_4 ; протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій у виді негласного отримання зразків; висновком експерта відповідно до якого надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, масою 0.87 г.; протоколом обшуку автомобіля Mitsubishi Outlender» р.н.з. НОМЕР_1 , Vin: НОМЕР_2 , в ході якого виявлено та вилучено: наркотичний засіб канабіс та психотропну речовину; висновком експерта відповідно до якого надана на дослідження грудко подібна речовина білого кольору містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін масою 88,9 г. кристалоподібна речовина бежевого кольору у своєму складі містить особливо небезпечну речовину обіг якої заборонено 4-ММС, масою 241,5 г., фрагменти різнокольорового паперу в складі яких виявлено 2C-C-NBOMe масою 0,0047 г, 2C-N-NBOMe масою 0,0072 г, 25N-NBOMe масою 0,0118 г. та франменти різнокольорового паперу, які згідно висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів містять у своєму складі особливо небезпечну речовину лізергід (ЛСД) масою 0,0026 г.; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , в ході якого виявлено та вилучено: речовину рослинного походження канабіс; іншими матеріалами у їх сукупності.

В ході досудового розслідування установлена наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 розуміючи, що він підозрюється у вчиненні декількох кримінальних правопорушень (в тому числі тяжких злочинів), відчуваючи страх та невідворотність майбутнього покарання за вчинені кримінальні правопорушення, останній може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду на тимчасово непідконтрольну територію України.

Ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що на даний час у вказаному кримінальному провадженні не встановленні всі обставини, які підлягають доказуванню, не встановлені всі особи, які причетні до його вчинення, місцезнаходження речей і документів, які можуть мати значення речового доказу у кримінальному провадженні, не встановлено осіб, які відповідали за виготовлення наркотичних засобів та психотропних речовин. У випадку обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, ОСОБА_4 знаючи місцезнаходження зазначених речей і документів, може їх безперешкодно знищити, сховати або спотворити, а також може попередити інших осіб, які причетні до вчинення вказаних злочинів, про можливу кримінальну відповідальність.

Ризики, передбачені п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, проявляється у тому, що ОСОБА_4 знаходячись на волі може чинити тиск на них з метою зміни показань або відмови від них. Крім того, на даний час у кримінальному провадженні не допитано усіх свідків, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження та не встановлено усіх осіб причетних до вчинення вказаного злочину, а тому підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може незаконно впливати на зазначених осіб. У випадку обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не пов`язаного з триманням під вартою, останній зможе безперешкодно, в тому числі з використанням засобів мобільного зв`язку, спілкуватися з зазначеними особами та коригувати заходи з уникнення від кримінальної відповідальності.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення, полягає у тому, що ОСОБА_4 ніде не працює, жодної соціальної допомоги не отримує, офіційний дохід отримував у 2022 році, що свідчить про відсутність засобів для проживання, та наявність великого ризику отримання їх злочинним шляхом.

Запобігти вказаним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи (особисте зобов`язання, домашній арешт, взяття на поруки, застава), зважаючи на вищевикладені обставини, не зможуть завадити вказаній особі покинути територію України, незаконно впливати на інших учасників процесу та вчиняти інші дії з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з викладених у ньому підстав. Просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.

Захисник, думку якого підтримав підозрюваний ОСОБА_4 , проти задоволення клопотання заперечив, посилаючись на необґрунтованість підозри, зауважив, що ризики, заявлені у клопотанні, не доведені та ґрунтуються лише на припущеннях органу досудового розслідування. З огляду на відомості про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має місце проживання в м.Києві, захисник вважає, що прокурором не доведено, що застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку. У задоволенні клопотання слідчого просив відмовити.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001053 від 12.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 255, ч. 1, 2 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311 КК України.

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 відповідає вимогам, передбаченим ст. 184 КПК України, та скеровано слідчим до суду для розгляду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

В межах кримінального провадження № 0001053 від 12.12.2023 ОСОБА_4 16.10.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2, 3 ст. 307 КК України.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що зібрані у кримінальному провадженні докази, які додані до клопотання, у їх сукупності, дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2, 3 ст. 307 КК України, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом обґрунтованої підозри) для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності. Надаючи оцінку можливості підозрюваним вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя враховує репутацію підозрюваного, його вік, майновий та сімейний стан, процесуальну поведінку, а також стан здоров`я. Окрім того, слідчий суддя бере до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів та можливість призначення судом покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до позиції ЄСПЛ, зокрема з пункту 36 рішення від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченим, у разі визнання їх винними, в скоєнні злочинів, в яких вони обвинувачуються, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочини, у вчиненні яких оголошено підозру, сукупність установлених даних про особу підозрюваного є підстави вважати, що існують наступні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Так, надаючи оцінку можливості підозрюваним переховуватися від органу досудового розслідування, з урахуванням стадії досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що існує висока ймовірність того, що ОСОБА_4 , з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих йому злочинів, може вдатися до відповідних дій, оскільки у нього відсутні достатні стримуючі фактори. Варто зауважити, що до обставини, яка збільшує ризик втечі, належить військова агресія рф проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, полягає у тому, що на даний час у кримінальному провадженні проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування; не встановлені усі співучасники кримінального правопорушення, місця зберігання речей та документів, що можуть бути використані як докази у справі, а тому ОСОБА_4 може знищити, сховати речі та документи, які мають доказове значення для вказаного провадження.

Наявність ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 має реальну можливість здійснювати вплив на таких осіб, зокрема, шляхом вмовлянь, погроз, підкупу, з метою надання ними завідомо неправдивих показів задля уникнення кримінальної відповідальності, зміни ними викривальних по відношенню до підозрюваного показів чи відмови від них. При цьому, оцінюючи наявність вказаного ризику слідчий суддя, виходячи із встановленого КПК України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, приходить до висновку, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті.

Ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовується тим, що він не має офіційного та сталого джерела доходів, необхідних для забезпечення його життєдіяльності, що може стати підставою для продовження вчинення кримінальних правопорушень відповідної категорії, оскільки незаконне виготовлення психотропних речовин приносить швидкий стабільний заробіток, а також те, що на теперішній час органом досудового розслідування достовірно не встановлено канали надходження прекурсорів для їх виготовлення та повне коло осіб, які задіяні у злочинній діяльності.

Також, слідчий суддя вважає, що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема, шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень.

Таким чином, при вирішенні клопотання слідчим суддею встановлені ризики, що передбачені п.п.1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 1ст.183КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (рішення у справі «Летельє проти Франції»).

Враховуючи сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незважаючи на його виключний характер, оскільки більш м`які запобіжні заходи на даному етапі досудового розслідування не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчинити дії, передбачені п.1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Стан здоров`я підозрюваного не виключає можливість перебування його під вартою в умовах слідчого ізолятора на час досудового розслідування.

Наведене вище нівелює доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та про безпідставність застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Крім того, слідчий суддя відповідно до п.п.4, 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 15 жовтня 2024 року по 13 грудня 2024 року включно, та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк дії ухвали встановити до 13 грудня 2024 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1