Провадження по справі № 1-в/522/427/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Одеси подання начальника Приморського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 , відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тирасполь, Республіки Молдова, громадянина України, неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

представника Приморського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Приморського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 звернулась до суду з поданням, в якому просить про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт стосовно засудженого ОСОБА_4 , засудженого вироком Приморського районного суду м. Одеси 14.11.2023 року.

В судовому засіданні представник органу пробації просила вказане подання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор заперечувала щодо розгляду подання пробації за відсутності засудженого, так як подання погіршує становище засудженого ОСОБА_4 .

Засуджений в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

У зв`язку з чим у відповідності до положень ч.4 ст.107 КПК України (далі КПК) судовий розгляд проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Вивчивши доводи клопотання, дослідивши матеріали судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

ОСОБА_4 14.11.2023 року засуджений Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді виді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.04.2024 року вирок Приморського районного суду м. Одеси від 14.11.2023 року змінено в частині призначення покарання. Призначено ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень.

11.04.2024 року вирок суду стосовно ОСОБА_4 набрав законної сили та 30.04.2024 року направлений на виконання до уповноваженого органу з питань пробації.

20.06.2024 року Приморським РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області вирок одержаний та прийнятий до виконання.

Засудженому ОСОБА_4 було направлено повідомлення про необхідність сплатити штраф в розмірі 1700 гривень за адресою, яка зазначена у вироку суду: АДРЕСА_1 та одночасно за місцем реєстрації: АДРЕСА_2 .

12.07.2024 року працівниками Приморського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області був здійснений вихід за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході перевірки даної адреси двері відчинив ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння, якому було повідомлено про сплату штрафу у сумі 1700 гривень.

В ході бесіди ОСОБА_7 був викликаний до працівниками Приморського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області. В ході розмови засуджений ОСОБА_4 повідомив, що він до органу пробації не з`являвся, оскільки в нього відсутні кошти, не працює, сплатити штраф не може.

Органом пробації було надіслано до Державної податкової служби України запит в електронній формі на отримання інформації з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела отримання засудженим ОСОБА_4 доходів. Згідно отриманої відповіді, в Державному реєстрі особу з даними, надісланими у запиті, не зареєстровано.

Главою 5 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачено порядок виконання кримінального покарання у виді штрафу.

Статтею 26 КВК України передбачається порядок заміни штрафу у разі його несплати.

Згідно п.6 Розділу ІІІ «Умови виконання судового рішення про призначення покарання у виді штрафу» Порядку виконання уповноваженими органами з питань пробації судових рішень про призначення покарання у виді штрафу, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 27.04.2018 року №1301/5, у день отримання судового рішення засудженому за адресою, зазначеною у судовому рішенні, надсилається повідомлення.

Якщо засуджений ухиляється від сплати штрафу, як основного покарання, він притягується до кримінальної відповідальності відповідно до ст.389 КК України.

Наведеним нормам КВК України відповідають норми КК України, де ст.53 КК України передбачається поняття штрафу та підстави його заміни на інший вид покарання, а ст.389 КК України передбачаються наслідки ухилення від виконання покарання у виді штрафу.

Відповідно до ч.1 ст.26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Відповідно до ч.3 ст.26 КВК України у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавленням волі відповідно до закону.

Відповідно до ч.4 ст.53 КК України, у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Вимогами ч.1 ст.537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 КПК України, має право вирішувати такі питання: про відстрочку виконання вироку; про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким; про звільнення від покарання за хворобою; про заміну покарання відповідно до ч.3 ст.57, ч.1 ст.58, ч.1 ст.62 КК України.

Вимогами ч.ч.1,2 ст.539 КПК України передбачено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, до суду, який ухвалив вирок.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, враховує те, що ст.2 КПК України, встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Судом встановлено, що до подання органом пробації не надано особової справи засудженого ОСОБА_4 .

Враховуючи положення ст. 53 КК України, ст. 26 КВК України, ст. ст. 537, 539 КПК України та принципи кримінального судочинства, подання органу пробації має бути обґрунтованим та підтвердженим належними доказами, а також містити чітке формулювання щодо дії, яку необхідно вчинити у зв`язку з несплатою засудженою штрафу.

Крім того, засуджений на виклик у судове засідання не з`явився, хоча його явка є обов`язковою, а органом пробації не надано документів на підтвердження його майнового стану, не з`ясовано причини несплати засудженою штрафу, чи працює засуджений, доказів протилежного не надано, що позбавляє суд можливості встановити причини несплати штрафу, оскільки згідно із ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

З метою виконання вироку суду та невідворотності покарання за вчинення кримінального правопорушення законодавцем передбачено, що у разі неможливості сплатити штраф з певних об`єктивних причин, штраф повинен бути замінений на інше покарання.

Також слід звернути увагу, що ст.8 КВК України регламентує, що засуджені мають право на отримання інформації про свої права і обов`язки, порядок та умови виконання та відбування призначеного судом покарання, а тому з цією метою адміністрація установи чи органу, який виконує покарання, зобов`язана надати засудженим зазначену інформацію, а також ознайомлювати їх із змінами порядку і умов відбування покарань.

Суд зазначає, що зміст подання представника органу пробації має відповідати загальним засадам оформлення звернення до суду, що передбачає наведення у ньому усіх відомостей, які необхідні для розгляду подання судом.

Обов`язок з`ясування вищевказаних фактів не може перекладатися на суд, адже подання представника органу пробації має бути обґрунтованим, а обставини, викладені у ньому, повинні бути підтверджені належними доказами, достатніми для вирішення питання по суті.

Тобто, вказуючи у зверненні про певного роду факти, заявник має довести, що вони дійсно мали місце.

Оскільки суд діє відповідно до засад кримінального провадження, до яких зокрема відноситься диспозитивність, закріплена у ст.26 КПК України, відповідно до якої суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на його розгляд та віднесені до його повноважень цим Кодексом, суд дійшов до висновку про неможливість задоволення такого подання.

Враховуючи встановлені обставини, а також те, що засуджений не з`явився, його явка представником пробації не забезпечена, суд приходить до висновку, що подання начальника Приморського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 є передчасним, необґрунтованим, тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.53 КК України, ст.26 КВК України, ст.ст.7,9, 369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника Приморського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 відмовити з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси: ОСОБА_8

08.10.2024