Провадження № 1-кс/202/7488/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро скаргу ОСОБА_3 , який є захисником підозрюваного ОСОБА_6 , подану в порядку ст. 303 КПК України, на повідомлення про підозру від 22.08.2024 року ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001018 від 28.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.255-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до слідчого судді із вищезазначеною скаргою про скасування повідомлення про підозру від 22 серпня 2024 року, мотивуючи її тим, що повідомлення про підозру у кримінальному провадженні за №0001018 від 28.09.2023 за ч. 1 ст. 255-1 КК України було оголошено ОСОБА_6 без додержання норм КПК України. Сторона обвинувачення була обізнана про місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 , який надав інформацію про своє перебування за кордоном,на Кіпрі. Проте повідомлення про підозру було вручено з порушенням норм КПК України. А саме був застосований порядок як для осіб, що перебувають в рф чи на окупованій території України. Заявник вважає, що орган досудового розслідування не використав належні процедури міжнародного співробітництва для повідомлення підозрюваного, що є грубим порушенням процесуальних норм, а тому просив повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 22.08.2024 року скасувати.

Заявник в судовому засіданні скаргу підтримав, вважає, що ОСОБА_6 статусу підозрюваного не набув, його не було належним чином повідомлено про підозру, оскільки він виїхав за межі України у 2023 році, а твердження органу досудового розслідування про те, що йому не було відомо про місцезнаходження ОСОБА_6 не відповідає дійсності, у зв`язку з чим просив повідомлення про підозру скасувати.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги. Вказав, що ОСОБА_6 було повідомлено про підозру, відповідно до вимог 135 КПК України. Слідчий прийняв всі заходи для встановлення місця перебування особи, але ж через інформацію з прикордонної служби було лише встановлено, що ОСОБА_7 виїхав за межі України через пункт пропуску Краківець. Із оперативних джерел була інформація що він виїхав в рф. Тому, відповідно до ст.135 КПК України про вручення повідомлення про підозру було оголошено у встановлених засобах масової інформації. Наголосив на тому, що повідомлення від ОСОБА_6 про своє місцезнаходження на ОСОБА_8 надійшло до поліції після повідомлення про підозру та оголошення в міжнародний розшук. Зазначене повідомлення направлено від імені невідомої особи та не було підписано ЕЦП, що ставить під сумнів достовірність інформації, тому що не можливо ідентифікувати особу , що направила заяву.

Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги. Вказує, що заявник посилається на інші кримінальні провадження та не доводить факту перебування підозрюваного на Кіпрі. Навіть в його заяві яка не підписана електронним підписом не зазначена адреса його перебування. ОСОБА_7 на території України не перебуває, достеменно відомо що він виїхав за межі України, його близькі родичі в Україні відсутні. Тому у слідчого не було іншого способу повідомти його про підозру. Вважає що підозрюваний належним чином повідомлений про підозру, а тому у задоволенні скарги просив відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя встановив наступне.

Слідче управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001018 від 28.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-1 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснює група прокурорів Дніпропетровської обласної прокуратури.

Із матеріалів справи встановлено, що 19.07.2024 року слідчим в кримінальному провадженні було надано доручення о/с УСБУ в Дніпропетровській області встановити фактичне місцезнаходження ОСОБА_6 , повідомити його про виклик до слідчого та виконати інші дії направлені на встановлення його місцезнаходження.

Із довідки Державної прикордонної служби України від 22.07.2024 року органу досудового розслідування стало відомо, що ОСОБА_9 виїхав за межі України 10.09.2023 року через пункт пропуску Краківець.

Сторона обвинувачення шляхом офіційного опублікування в друкованому виданні «Газета Кабінету Міністрів України Урядовий Кур`єр» від 27.07.2024 неодноразово викликала громадянина ОСОБА_6 для проведення необхідних слідчих дій та вручення повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0001018 від 28.09.2023 за ознаками ч. 1 ст. 255-1 КК України. ( повідомлення про виклик на 31.07.2024, 01.08.2024, 02.08.2024 не з`явився та причин неприбуття не повідомляв. Коновалов не з`явився.

27.08.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпропетровськ, громадянину України, який не працює, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 задекларованим місцем проживання якого є АДРЕСА_2 , раніше не судимому, було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-1 КК України шляхом повідомлення в газеті «Урядовий кур`єр» .

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Підозрою є обґрунтоване припущення слідчого та/або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення. Праву підозрюваного «знати, у вчинені якого кримінального правопорушення його підозрюють», що визначено пунктом 1 частини третьої статті 42 КПК України, кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст.

Підставою для скасування повідомлення про підозру або визнання такою, що не набула статусу підозрюваного є порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру, відсутність обов`язкових елементів повідомлення про підозру.

Відповідно до статті 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, зокрема за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, встановленому ст. 278 КПК України, і складається з двох послідовних дій слідчого, прокурора: 1) складення повідомлення про підозру - процесуального акта; 2) вручення його особі, підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1. ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Аналізуючи вище викладені норми закону, слід дійти висновку, що процесуального статусу підозрюваного (крім випадку затримання) особа набуває не після складання тексту, а лише після вручення повідомлення, що в свою чергу, вручається у день складення повідомлення про підозру. Саме із цим моментом процесуальний закон пов`язується набуття особою відповідних процесуальних прав після їх роз`яснення слідчим, прокурором.

Так, відповідно до змісту ч.ч. 1, 2 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Порядок здійснення виклику у кримінальному провадженні регулюється ст. 135 КПК України. Зокрема, для осіб, які перебувають в Україні - шляхом: надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Відповідно до ч.7 та 8 ст.135 КПК України Повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.

Повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Відповідно до матеріалів долучених до скарги, та матеріалів кримінального провадження на момент повідомлення про підозру підозрюваний та члени його сім`ї не перебували за задекларованим місцем проживання. Слідчому достовірно було відомо лише , що підозрюваний виїхав за межі України через пункт пропуску Краківець, що свідчить лише про те, що особа перетнула на виїзд державний кордон України.

Слідчий та прокурор стверджують, що органу досудового розслідування не було відомо адреси перебування за межами України підозрюваного. Підозрюваний не повідомляв орган досудового розслідування про місце перебування.

Слідчий та прокурор обґрунтовують застосований порядок повідомлення підозрюваного про підозру через опублікування в засобах масової інформації , передбачений ч.7 ст.135 КПК України, тому що у органу досудового розслідування була оперативна інформація, що підозрюваний виїхав на територію рф.

При таких обставинах, враховуючи особливий порядок повідомлення особі про підозру, встановлений ст.ст. 276-278 КПК України та ст.135 КПК України, то на думку слідчого судді, обраний слідчим спосіб повідомлення підозрюваного про підозру є належним способом повідомлення.

Слідчий суддя не приймає доводи сторони захисту, що підозрюваний повідомляв а слідчий достовірно знав адресу підозрюваного за кордоном та викликав його не в спосіб, передбачений ст.135 КПК України.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що заява ОСОБА_7 , на яку посилається захисник, направлена в поліцію від імені Ande Pierce 29.09.2024 , після повідомлення про підозру , оголошення його в розшук та зупинення кримінального провадження. Зазначена заява не підписана електронним цифровим підписом, що унеможливлює ідентифікацію особи, яка подала електронний документ, а тому зазначену в ній інформацію не можливо вважати достовірною.

Відповідно до ч. 7 ст. 135 КПК України, вручення повісток особам, що перебувають за кордоном, через міжнародне співробітництво потребує часу для виготовлення перекладу звернення та процесуальних документів, що потребує тривалого часу.

Враховуючи вище викладене, приходжу до висновку, що вимога про скасувати повідомлення про підозру задоволенню не підлягає, оскільки органом досудового розслідування були застосовані всі можливі заходи для встановлення місця перебування підозрюваного та вручення йому повідомлення про підозру. При тому , що слідчому не було достеменно відомо про місце перебування підозрюваного та були підстави вважати, що він виїхав на територію рф , застосований слідчим спосіб повідомлення про підозру не суперечить вимогам ст. 278 КПК України та ст.135 КПК України . А тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. 303-306 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

У задоволені скарги захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.255-1 КК України від 22.08.2024 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2023 року за №0001018 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1