Асатурян Грант Грачович Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 950/2608/24
Номер провадження 1-кп/950/263/24
У Х В А Л А

м.Лебедин

09 жовтня 2024 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , представника потерпілої сторони ОСОБА_6 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В Лебединському районному суді Сумської області на розгляді перебуває зазначене кримінальне провадження.

25.09.2024 до суду звернувся ОСОБА_7 з заявою, в якій просив скасувати арешт з причепа д.н.з. НОМЕР_1 , що є його особистою приватною власністю, посилаючись на те, що арешт на причеп був накладений необґрунтовано і на даний час відпала потреба в подальшому застосуванні зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження.

У судовому засіданні сторона захисту зауважила, що клопотання підлягає задоволенню.

Представник потерпілого при його вирішенні поклався на розсуд суду.

Сторона обвинувачення проти скасування арешту заперечує. Вважає, що клопотання власника майна є передчасним.

Заслухавши учасників судового розгляду, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 26.04.2024 накладено арешт на вилучене в ході досудового розслідування майно, а саме насип деревини в кількості 12 штук об`ємом близько 40 кубів та причеп д.н.з. НОМЕР_1 з деревиною.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, суд скасовує цей захід забезпечення у випадку надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи, зокрема, доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба.

Суд вважає, що на даний час подальший арешт причепа д.н.з. НОМЕР_1 , який належить приватній особі - ОСОБА_7 , та його тримання на спец майданчику ВП № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області є невиправданим, оскільки слідство закінчене, а стороною обвинувачення не доведено які ж саме дії необхідно вчиняти з даним майно в ході судового розгляду.

В той же час заслуговують на уваги посилання власника майна на ту обставину, що причеп потрібен для здійснення господарської діяльності, зокрема, для використання при перевезенні урожаю та виконанні інших сільськогосподарських робіт.

Разом з цим суд не погоджується з доводами заявника про те, що причеп д.н.з. НОМЕР_1 не є речовим доказом у кримінальному провадженні та вважає об`єктивними посилання прокурора в цій частині, оскільки відповідно до матеріалів справи вказаний причеп органами досудового розслідування був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000137 від 26.04.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Таким чином, суд вважає необхідним скасувати арешт з причеп д.н.з. НОМЕР_1 , повернути його власнику та покласти на останнього обов`язок зберігати майно у стані, придатному для дослідження і використання у кримінальному провадженні протягом усього часу судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 170, 174 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 26.04.2024 арешт з причепа д.н.з. НОМЕР_1 та повернути його власнику ОСОБА_7 , зобов`язавши останнього зберігати повернуте йому майно у стані, придатному для дослідження і використання як речовий доказ у даному кримінальному провадженні протягом усього часу судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_8