ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю учасників судового провадження:

секретаря

судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0003971 від 13.10.2023 року за апеляційними скаргами прокурора

Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м.Чернівці від 18 червня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Хотин Дністровського району Чернівецької області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, студента з курсу Чернівецького вищого професійного училища радіоелектроніки, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,-

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення.

Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 червня 2024 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді одного року позбавлення волі без конфіскації майна.

До набрання вироком законної сили, залишено ОСОБА_6 запобіжний захід у виді застави.

Початок строку відбування покарання встановлено рахувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто з дня фактичного взяття під варту.

Зараховано у строк покарання строк тримання під вартою ОСОБА_6 з 13.10.2023 по 18.10.2023 року.

Вирішено долю застави та речових доказів у кримінальному провадженні.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 30 592 грн.

___________________________________________________________________________________

ЄУНСС: 727/290/24 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9

Провадження №11-кп/822/304/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На вказаний вирок прокурор та захисник обвинуваченого подали апеляційні скарги.

У своїй апеляційні скарзі прокурор просить скасувати вирок та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та призначити йому покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Також просить строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 13.10.2023 року - моменту затримання відповідно до ст.208 КПК України та врахувати в строк відбування покарання перебування ОСОБА_6 під вартою на досудовому слідстві з 13.10.2023 по 18.10.2023 року.

Не заперечуючи правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 доведеності його вини у вчиненому, вважає, що судом першої інстанції безпідставно застосовано положення ст.69 КК України та призначено покарання , яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Вказує, що суд при призначенні покарання не врахував значну суспільну небезпеку злочину, те, що обвинувачений придбав з метою збуту та зберігав з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP , загальною масою 8,9906 г, що є великим розміром, вчинив вказаний злочин у співучасті з іншою особою, а лише формально вказав, що він враховує тяжкість скоєного злочину.

У своїй апеляційні скарзі захисник просить змінити вирок та призначити ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.

Вважає, що вказаний вирок є надто суворим і призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості скоєного ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

Зазначає, що ОСОБА_6 є особою молодого віку, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання та реєстрації, проживає разом з матір`ю та двома молодшими братами, працює волонтером, за свою працю отримав подяку від голови Чернівецької ОВА, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, позитивно характеризується за місцем проживання, навчання та роботи в Хотинському психоневрологічному будинку-інтернаті, де працює на безоплатній основі.

Таким чином, захист вважає, що дані про особу обвинуваченого та обставин, що пом`якшують покарання давали підстави суду першої інстанції застосувати положення ст.75 КК України при призначенні покарання .

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 , діючи умисно, протиправно, в порушення Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовини і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, за попередньою змовою із не встановленою під час досудового розслідування особою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на придбання з метою збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок протиправної діяльності, за вказівкою невстановленої особи, яка перебувала в злочинній змові з ним, 13.10.2023 приблизно о 17.00 год. біля будинку АДРЕСА_2 , неподалік тротуару придбав з метою збуту, шляхом закладки, координати місцезнаходження якої йому надіслала невстановлена особа - співучасник злочину, 52 прозорі поліетиленові зіп-пакети з кристалічною речовиною білого кольору, які він зберігав при собі з метою збуту та намагався перемістити за місцем проживання, але під час вчинення злочину був зупинений працівниками поліції у відповідності до п.2 ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію».

В подальшому, в період часу з 17.57 год. до 18.48 год. 13.10.2023 слідчо-оперативною групою Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області, за участю понятих, біля будинку АДРЕСА_2 , у встановленому законом порядку, під час проведення огляду місця події оглянуто та вилучено належні ОСОБА_6 52 прозорі полімерні зіп-пакети із кристалічною речовиною білого кольору.

Згідно з висновками експертів, які знаходяться в матеріалах даного кримінального провадження, надані на дослідження кристалічні речовини білого кольору, містять в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Загальна маса становить 8,9906 грам.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.307 КК України, а саме - незаконне придбання з метою збуту, зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, у великих розмірах, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор підтримав свою апеляційну скаргу та заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисту.

Обвинувачений та захисник підтримали свою апеляційну скаргу та заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви Суду.

Заслухавши суддю-доповідача, позиції учасників судового провадження стосовно поданих апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, заслухавши учасників судового провадження у судових дебатах, останнє слово обвинуваченого, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції праві вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Судом першої інстанції ОСОБА_6 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме - у незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, у великих розмірах, а також за кваліфікуючою ознакою - вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Разом з тим, апеляційним судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні докази підтвердження кваліфікуючої ознаки - за попередньою змовою групою осіб, яка інкримінована ОСОБА_6 .

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 за вказівкою невстановленої особи, яка перебувала в злочинній змові з ним, 13.10.2023 приблизно о 17.00 год. біля будинку АДРЕСА_2 , неподалік тротуару придбав з метою збуту, шляхом закладки, координати місцезнаходження якої йому надіслала невстановлена особа - співучасник злочину, 52 прозорі поліетиленові зіп-пакети з кристалічною речовиною білого кольору, які він зберігав при собі з метою збуту та намагався перемістити за місцем проживання, але під час вчинення злочину був зупинений працівниками поліції.

Однак, в матеріалах кримінального провадження не міститься інформації про іншого співучасника.

В судовому засіданні прокурор повідомила, що у цьому кримінальному провадженні немає інформації про особу співучасника та за даним фактом іншим особам не було повідомлено про підозру.

Таким чином, колегія суддів вважає, що за недоведеністю кваліфікуючої ознаки - за попередньою змовою групою осіб, її слід виключити з обвинувачення.

Що стосується покарання, призначеного ОСОБА_6 , колегією суддів встановлено наступне.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України, п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих (визнання вини, щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину) та відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, зареєстрований 13.10.2023 р. в ОКНП «ЧОНД» з діагнозом «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання амфетамінів. Гостра інтоксикація», позитивно характеризується за місцем проживання, навчання та роботи в Хотинському психоневрологічному будинку-інтернаті, де працював на безоплатній основі, раніше не судимий, те що дана категорія злочину має підвищену суспільну небезпечність та негативно впливає на здоров`я населення, кількість вилученого особливо небезпечного наркотичного засобу, яка є досить значною.

Врахувавши всі обставини, суд дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_6 ст. 69 КК України і призначення йому міри покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст. 307 КК України, у виді 1 років позбавлення волі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суду та вважає, що дане покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Колегія суддів вважає, що наявність пом`якшуючих обставин, а саме - визнання вини, щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину, в сукупності з даними про особу обвинуваченого та обставинами вчинення кримінального правопорушення свідчать про істотне зниження суспільної небезпечності вчиненого злочину та є достатніми для застосування положень ст.69 КК України і призначення покарання нижче від найнижчої межі санкції ч.2 ст.307 КК України.

Проте доводи захисту, що призначене судом покарання є надто суворим, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції враховано всі дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують покарання, про які твердить захисник, і в межах дискреційних повноважень призначено ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 1 року позбавлення волі, яке буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Дані обставини у співставленні із тяжкістю та суспільною небезпечністю вчиненого злочину, оскільки ОСОБА_6 придбав з метою збуту особливо небезпечну наркотичну речовину у великому розмірі, не можуть слугувати підставою для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням.

На переконання колегії суддів, виправлення ОСОБА_6 неможливе без ізоляції від суспільства, адже саме покарання у виді позбавлення волі буде необхідним і достатнім для виправлення, перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Тому, в даному випадку застосування ст.75 КК України, як про те просить захист в апеляційній скарзі, не сприятиме меті покарання - виправленню засудженого і попередженню нових злочинів та є невиправдано м`яким заходом примусу, який не можна вважати справедливим, пропорційним і відповідним ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного.

Крім цього, погоджуючись з позицією суду першої інстанції, колегія суддів враховує також практику Верховного Суду (постанова ВС від 09.10.2018 у справі № 756/4830/17-к), згідно якої визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Отже, в результаті апеляційного перегляду судового рішення, колегією суддів не встановлено таких порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок.

Істотних порушень, які б стали безумовною підставою для зміни чи скасування вироку, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційні скарги прокурора та захисника задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 червня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України - залишити без змін.

Виключити з обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст.307 КК України кваліфікуючу ознаку «вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб».

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ ОСОБА_1

(посада) (М.П. , підпис) (ПІБ)

27.08.2024 року

(дата засвідчення копії)