Справа № 740/4192/24
Провадження № 1-кп/740/391/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Ніжині кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000465 від 14.06.2024 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Володькова Дівиця Ніжинського району, Чернігівської області, громадянина України, раніше не судимого в силу ст.89 КК України, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, маючого на утриманні малолітню дитину 2023 року народження, середню спеціальну освіту, працюючого не офіційно, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

встановив:

відповідно до ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Згідно з ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Обов`язковість судового рішення, згідно зі ст.129 Конституції України, є однією з основних засад судочинства.

Як установлено ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Як встановлено досудовим розслідуванням, 19.01.2024 постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років (справа № 740/8181/23), про що ОСОБА_4 був достеменно обізнаний шляхом отримання вказаного рішення суду. Вказана постанова Ніжинського міськрайонного суду від 19.01.2024 набрала законної сили 30.01.2024.

ОСОБА_4 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Ніжинського міськрайонного суду від 19.01.2024 та, будучи достеменно обізнаним з даною постановою, шляхом її отримання, діючи умисно, не виконуючи вищевказане рішення суду, яке 30.01.2024 набрало законної сили, 14.06.2024 особисто керував транспортним засобом, а саме легковим автомобілем марки ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому рухався по АДРЕСА_2 , де його о 12:12 годині, через порушення правил дорожнього руху, було зупинено уповноваженими працівниками групи реагування патрульної поліції Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській обл., та відносно якого 14.06.2024 о 12:26 годині був складений протокол серії ААД № 800180 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні злочину за пред`явленим обвинуваченням визнав повністю, правову кваліфікацію своїх дій та фактичні обставини викладені в обвинувальному акті не оспорював та надав показання про те, що йому було відомо про винесення Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області постанови від 19.01.2024, якою його було позбавлено права керування транспортними засобами строком на п`ять років. Однак він 14.06.2024 керував автомобілем марки ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по АДРЕСА_2 та був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР. Штраф, призначений постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19.01.2024 ним сплачується частинами. У вчиненому щиро розкаявся, зазначив, що більше не буде керувати транспортними засобами.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому, ніхто з учасників судового провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, а також доведеність винуватості обвинуваченого та кваліфікацію його дій, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, які характеризують його особу, а також процесуальних рішень прийнятих в ході досудового розслідування.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, а інкриміноване обвинуваченому діяння доведене у повному обсязі.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані правильно за ч.1 ст.382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Обставинами, які пом`якшують призначення покарання, суд відповідно до вимог ст.66 КК України, визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують призначення покарання, відповідно до вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно з вимогами ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно із ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує його вік, наявність постійного місця проживання, має на утриманні малолітню дитину, а також те, що обвинувачений не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують призначення покарання, відсутність негативних характеристик за місцем проживання, а також те, що обвинувачений з урахуванням положень ст.12 КК України вчинив нетяжкий злочин, та приходить до висновку про необхідність призначення покарання у виді штрафу у мінімальних межах санкції, яка передбачена ч.1 ст.382 КК України.

Таке покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також буде справедливим щодо досягнення мети покарання виходячи з вимог ст.50 КК України.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися. Клопотання про їх застосування не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1