печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «СН-ГРУП», про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001481 від 25.11.2020,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ТОВ «СН-ГРУП», в порядку ст. 174 КПК України, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.05.2022 у справі № 757/10973/22-к шляхом заборони відчужувати, користуватись та розпоряджатись майном в частині накладення арешту на нежитлові будівлі та споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві власності належать Товариству з обмеженою відповідальністю «СН-ГРУП», , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 104, номер відомостей про речове право: 20718130 та скасувати передачу майна в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, визначеної ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.06.2022 у справі № 757/13153/22-к у кримінальному провадженні № 0001481 від 25.11.2020, а саме нежитлових будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві власності належать Товариству з обмеженою відповідальністю «СН-ГРУП», , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 104, номер відомостей про речове право: 20718130.

В обґрунтування клопотання сторона захисту зазначає, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001481 від 25.11.2020 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 273, ч. 3 ст. 110-2 КК України. У рамках даного кримінального провадження за клопотанням прокурора ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.05.2022 року по справі № 757/10973/22-к було накладено арешт на 63 об`єкти нерухомого майна, які відповідно до ухвали суду належать ТОВ «ХАРКІВ-КАПІТАЛ» () зокрема і на нежитлові будівлі та споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 - позиція 44 ухвали. Крім того, в рамках даного кримінального провадження ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 10.06.2022 року у справі № 757/13153/22-к в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів передано в управління вищевказані 63 об`єкти нерухомого майна, які відповідно до ухвали суду належать ТОВ «ХАРКІВ-КАПІТАЛ» () зокрема і: - нежитлові будівлі та споруди, розташовані за адресою: Харківська обл., м. Ізюм, вулиця Федоренка Маршала, будинок 1 - позиція 44 ухвали. Однак, нежитлові будівлі та споруди, розташовані за адресою: Харківська обл., м. Ізюм, вулиця Федоренка Маршала, будинок 1 - позиція 44 ухвали на момент звернення до суду з клопотанням, а також на момент винесення вищевказаних ухвал суду не належали ТОВ «ХАРКІВ-КАПІТАЛ» (), а на праві власності належали і належать ТОВ «СН-ГРУП» . ТОВ «СН-ГРУП», з огляду на положення статті 64-2 КПК України, є третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт. Арешт нерухомого майна ТОВ «СН-ГРУП» , застосований вищевказаною ухвалою суду, накладений без з`ясування дійсного власника та дослідження актуальних даних, тобто даний арешт є необґрунтованим, безпідставним і таким, що явно порушує справедливий баланс між інтересами власника та метою кримінального провадження, а відтак підлягає скасуванню. ТОВ «СН-ГРУП» не є фігурантом та немає жодного відношення до вказаного кримінального провадження, жодні посадові особи компанії не є ні підозрюваними, ні свідками у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, ТОВ «СН-ГРУП» не здійснювала господарську діяльність з ТОВ «ХАРКІВ-КАПІТАЛ» (), а для здійснення своєї господарської діяльності, придбала у вказаної компанії нежитлові будівлі та споруди нафтобази в 2017 році, які знаходились у продажу.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на його необґрунтованість.

Вивчивши клопотання, дослідивши долучені матеріали, заслухавши позицію сторін, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001481 від 25.11.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 273, ч. 3 ст. 110-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.05.2022, у кримінальному провадженні №0001481 від 25.11.2020, серед іншого накладено арешт на нежитлові будівлі та споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року ,кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994, Series А №296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10.10.2007).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Із мотивувальної частини ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.05.2022 вбачається, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ТОВ «ХАРКІВ-КАПІТАЛ» (код ЄРДПОУ 32562659) має у власності, серед іншого, нежитлові будівлі та споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та підставою для накладення арешту є те, що санкція ч. 3 ст. 110-2 КПК України передбачає конфіскацію майна. Службові особи ТОВ "ХАРКІВ-КАПІТАЛ" () можуть вчинити реєстраційні дії щодо передачі майна іншим особам, з метою уникнення відповідальності, конфіскації майна та унеможливлення стягнення збитків, спричинених внаслідок повномасштабної агресивної війни, яку Російська Федерація розв`язала і веде проти України.

Разом з тим, як вбачається з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності нежитлові будівлі та споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , з 01.06.2017 належать на праві приватної власності ТОВ «СН-ГРУП» на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Хірківського міського нотаріального округу Харківської області, тобто набуті товариством в передбачений законом спосіб.

Повідомлення про підозру службовим особам ТОВ «СН-ГРУП» не вручалися, а відтак підстави для накладення арешту на майно товариства з метою конфіскації відсутні.

При цьому органом досудового розслідування не надано слідчому судді достатніх та належних даних для висновку про наявність підстав, які б виправдали тримання майна, належного ТОВ «СН-ГРУП», під арештом.

Таким чином, накладення арешту на зазначене майно є нерозумним та неспіврозмірним обмеженням права власності відносно завдань кримінального провадження.

Статтями 7, 16 КПК України, визначено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Крім того, як визначено у ч. 1 та ч. 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, враховуючи, що досліджені в судовому засідання матеріали не містять достатніх фактичних даних, які б виправдовували втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення справедливого балансу між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-175, 309, 392, 532, 535 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «СН-ГРУП», про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001481 від 25.11.2020- задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.05.2022 у справі № 757/10973/22-к шляхом заборони відчужувати, користуватись та розпоряджатись майном в частині накладення арешту на нежитлові будівлі та споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві власності належать Товариству з обмеженою відповідальністю «СН-ГРУП», , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 104, номер відомостей про речове право: 20718130.

Скасувати передачу майна в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, визначеної ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.06.2022 у справі № 757/13153/22-к у кримінальному провадженні № 0001481 від 25.11.2020, а саме нежитлових будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві власності належать Товариству з обмеженою відповідальністю «СН-ГРУП», , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 104, номер відомостей про речове право: 20718130.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1