Справа № 461/8651/24
Провадження № 1-кс/461/6691/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2024 року. м. Львів.

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого Відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості Слідчого управління ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000240 від 14 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості Слідчого управління ГУНП у Львівській області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000240 від 14 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про накладення арешту на майно.

Клопотання вмотивоване тим, що Слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000240 від 14 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (надалі- Указ Президента), у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 05 год 30 хв 24.02.2022 р. введено воєнний стан в Україні.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Пунктом 3 Указу Президента України визначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до рішення Прикордонної служби України №23-61122/0/6/-22, прийнятого у відповідності до Указу Президента, з метою забезпечення оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості, проведення своєчасної та повної мобілізації, заборонено на період дії правового режиму воєнного стану, виїзд за межі України громадян України чоловічої статті віком від 18 до 60 років.

Крім цього, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», встановлено правила перетину державного кордону громадянами України.

В той же час, ОСОБА_5 , діючи умисно, маючи умисел на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, діючи з корисливих мотивів, у невстановлений досудовим розслідуванням час, усвідомлюючи можливості незаконного збагачення внаслідок задоволення попиту на незаконний перетин кордону України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які не мають права на безперешкодний виїзд за межі України, розробив план незаконного переправлення ОСОБА_6 через держаний кордон України, згідно з яким, ОСОБА_5 повинен отримати від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 8100 доларів США за свої незаконні послуги, а саме оновлення військово облікових документів в ІНФОРМАЦІЯ_1 та внесення відповідних відомостей до системи «Шлях», які нададуть право ОСОБА_6 на безперешкодний виїзд через державний кордон України.

Так, 14.09.2024 до ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_6 , з приводу отримання інформації, щодо перетину ним державного кордону України, як військовозобов`язаною особою в умовах правового режиму «воєнного стану».

В свою чергу, ОСОБА_5 переслідуючи мету незаконного збагачення, маючи умисел на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, усвідомлюючи, що у ОСОБА_6 , відсутні законні підстави для виїзду за межі території України в умовах воєнного стану, в ході телефонної розмови запевнив, що зможе в цьому посприяти та повідомив, що для цього необхідно надати копію паспорта громадянина України, а також військовий квиток.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_5 , 22.10.2024 близько 17:21 год., перебуваючи на парковці біля ТЦ «Епіцентр», що за адресою: АДРЕСА_1 , під час зустрічі з ОСОБА_6 , повідомив, що він за грошову винагороду зможе оновити останньому військово - облікові документи в ІНФОРМАЦІЯ_1 , забезпечити проходження ВЛК, після чого внести відповідні відомості до системи «Шлях», які нададуть право ОСОБА_6 на безперешкодний виїзд за межі території України. Крім цього, ОСОБА_5 повідомив, що процедура оформлення документів, які надають право перетину кордону буде відбуватися в два етапи: перший це оновлення військово облікових документів в ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходження ВЛК з метою поставлення ОСОБА_6 на військовий облік та сплата штрафу за невчасне оновлення військово-облікових документів, за що необхідно надати ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 3 300 доларів США, другий етап це внесення відомостей щодо ОСОБА_6 в систему «Шлях», котра надасть йому змогу безперешкодно покинути територію України за що необхідно надати додатково грошові кошти у сумі 4800 доларів США, та зазначив, що якнайшвидше йому необхідно надати 8 100 доларів США та через три тижні з моменту передачі йому грошових коштів ОСОБА_6 зможе покинути територію України.

В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на сприяння в незаконному переправленні ОСОБА_6 через держаний кордон України, 24 жовтня 2024 року близько 13:56 год., ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, перебуваючи на стоянці ТЦ «Сільпо», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 отримав від ОСОБА_6 обумовлену ним напередодні грошові кошти в сумі 8 100 доларів США за сприяння у незаконному перетині останнього державного кордону України, що згідно курсу Національного банку України станом на 24.10.2024, становить 334 287 гривень. Після чого протиправна діяльність, ОСОБА_5 була припинена правоохоронними органами, а грошові кошти в сумі 8 100 доларів США вилучено.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України та у сприянні їх вчиненню порадами, вказівками та усуненням перешкод з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а також відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, у зв`язку з цим в органу досудового виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, оскільки санкція ч. 3 ст. 332 КК України, карається позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_5 , на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_3 .

У зв`язку з чим в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке перебуває у користуванні та власності підозрюваного ОСОБА_5 з метою виконання завдань кримінального провадження.

Зважаючи на те, що в ході проведення досудового розслідування, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного і неупередженого процесуального рішення, що неможливо без накладення арешту на майно в ході проведення досудового розслідування.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, виникла необхідність у накладенні арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності, вимоги клопотання підтримує та просить їх задовольнити.

На підставі ч.2 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без виклику представника власника майна, та у відсутності слідчого та прокурора.

Відповідно до положень ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підстав вважати, що воно є доказом злочину.

У відповідності до вимог п. 3 ч. 2 ст. 170 та ч.5 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Також, згідно з нормами п. 4 ч. 2 ст. 170 та ч.6 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Перевіривши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту, розумність та співрозмірність обмеження права власності, завдання кримінального провадження, інші обставини, вважаю клопотання підставним, а тому, з метою забезпечення кримінального провадження, забезпечення конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, таке підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170- 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, а саме - на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду, в строки, передбачені ст.395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .