13.11.2024

Справа № 642/7137/24
Провадження № 1-кп/642/737/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові в порядку спрощеного провадження, без виклику учасників кримінального провадження, кримінальне провадження №0000323 від 21.08.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Миколаївської області, Жовтневого району, смт. Первомайське, громадянина України, одруженого, з повною середньою освітою, командира 3 піхотного відділення 2 піхотного взводу 2 піхотної роти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст.125 КК України,

встановив:

Згідно витягу наказу № 90 від 15.10.2023, старшого солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 94-РС від 15.10.2023 року на посаду командиром 3 піхотного відділення 2 піхотного взводу 2 піхотної роги військової частини НОМЕР_3 військової частини НОМЕР_4 , ВОС - 100182А.

Згідно ст. 68 Конституції України ОСОБА_3 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції країни покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Органи військового управління забезпечують неухильне додержання вимог Конституції України стосовно того, що Збройні Сили України не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів державної влади чи перешкоджання їх діяльності. Ніякі надзвичайні обставини, накази чи розпорядження командирів і начальників не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій по відношенню до цивільного населення, його майна та навколишнього середовища. За віддання і виконання явно злочинного розпорядження чи наказу військовослужбовці несуть відповідальність згідно з законом. Права і обов`язки військовослужбовців, які залучаються до здійснення заходів, передбачених частиною четвертою цієї статті, визначаються законом.

Проходячи військову службу, старший сержант ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 50, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, був зобов`язаний додержуватись Конституції і Законів України, бути прикладом високої культури, скромності та витримки, з повагою відноситися до спів службовців, поважати чужу гідність, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення інших, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; берегти державне майно, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, досконало володіти зброєю і технікою, тримати їх справними, чистими та готовими до бою, неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї.

Порушуючи вимоги вказаних вище нормативно - правових актів ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, став на шлях протиправної діяльності при наступних обставинах.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20 серпня 2024 року близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_4 № 94-РС від 15.10.2023 року на посаді командира 3 піхотного відділення 2 піхотного взводу 2 піхотної роти військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_4 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин вступив у словесний конфлікт із своєю дружиною ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У ході конфлікту ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, переслідуючи мету заподіяння шкоди здоров`ю, усвідомлюючи настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, перебуваючи у положенні стоячи, обличчям до обличчя на відстані майже в притул, долонею правої руки наніс один удар у ділянку лівої скроні ОСОБА_4 , від якого потерпіла втратила рівновагу та вдарилась правою лобною ділянкою об одвірок двері. Після чого, ОСОБА_3 ліктем правої руки наніс один удар ОСОБА_4 у ділянку ребер з правої сторони та одразу ж наніс потерпілій ще один удар долонею правої руки в ділянку грудної клітини ліворуч. Від удару потерпіла зробила крок назад та ліктем лівої руки розбила скло дверей, через що на лівому лікті з`явились подряпини.

Продовжуючи протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 . долонею правої руки наніс ОСОБА_4 один удар у ділянку лівого плеча, схопивши її праву руку, від чого потерпіла відчула сильну біль.

Після цього, ОСОБА_3 протиправні дії стосовно дружини ОСОБА_4 припинив.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_4 згідно з висновком експерта КЗОЗ «ХОБСМЕ» № 09- 1344/2024 від 22.08.2024 року спричинено тілесні ушкодження у вигляді, садна в правій тім`яній ділянці голови, синці у проекції правого грудиноключичного зчленування, в проекції правого 5-го ребра, синець в проекції лівого плечового суглобу, по згинальній поверхні правого передпліччя, садно по ліктьовій поверхні лівого передпліччя у верхній третині, які викликали скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є особами, які спільно проживають однією сім`єю, перебувають у шлюбі між собою, та характер насильства відповідають критеріям, визначених у ст. ст. 1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дане кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних правопорушень, пов`язаних із домашнім насильством.

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України потерпілій ОСОБА_4 та обвинуваченому ОСОБА_3 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні, або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 у своїх заявах підтвердили роз`яснення їм вказаних положень та надали добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 подав заяву про беззаперечне визнання своєї винуватості, яка складена у присутності захисника ОСОБА_5 , який також подав відповідну заяву про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Враховуючи наведене, відповідно до положень ст. 382 КПК України, суд розглядає вказаний обвинувальний акт у спрощеному провадженні, без виклику учасників кримінального провадження.

Суд, дослідивши матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості, приходить до висновку, що він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, одружений, перебуває на військовій службі, характеризується посередньо.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке, відповідно до ч.2 ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, наведені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , вищенаведену обставину, що пом`якшує його покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України, і що таке покарання сприятиме виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373-374, 381-382 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно направити учасникам судового провадження.

Головуючий: