ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2024 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за №0000249 від 31.01.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого вироком Дзержинського районного суду м.Харькова від 16.08.2022 за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Харкова, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до ст.89 КК України не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

30.01.2021 приблизно о 05.30 годині, ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння і свідомо бажаючи їх настання, підійшов до кальян бару «ПАР-БАР», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Академіка Проскури, 1 , де скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, шляхом віджиму вікна за допомогою маючого при собі інструменту, проник до вищевказаного приміщення, звідки таємно викрав належне потерпілому ОСОБА_10 майно, а саме: кальян ТМ «AMY» чорного кольору із стальним корпусом, до комплектації якого входить один шланг, мундштук, колба, висота у зборі - 70 см, вартістю 3038,00 грн.; кальян ТМ «Karma» 3.2, колба фіолетового кольору із дерев`яним корпусом, на якому малось маркування НОМЕР_1 , висота якого складає 65 см, вартістю 3420,00 грн. Після чого разом із викраденим майном залишив місце вчинення злочину, привласнивши його та розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ФОП ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 6458,00 грн.

Вказані дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до іншого приміщення.

Крім того, 22.05.2021 приблизно о 03.55 годині, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою незаконного проникнення до іншого володіння особи, а саме до магазину « Стройхоз-маркет », розташованого за адресою: м.Харків, вул.Сидора Ковпака, 179 , в якому здійснює свою підприємницьку діяльність потерпіла ФОП ОСОБА_11 , нехтуючи гарантованим конституційним правом кожного громадянина на недоторканість житла та іншого володіння особи, без відповідного дозволу, за допомогою викрутки, розбив склопакет на двері та незаконно проник до приміщення магазину, користувачем якого являється ФОП ОСОБА_11 , де перебував без її дозволу, чим порушив її недоторканість.

Вказані дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.1 ст.162 КК України, як порушення недоторканності житла - незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Крім того, 22.05.2021 приблизно о 04.30 годині, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , діючи умисно та узгоджено, за попередньою змовою групою осіб, із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, маючи сумісний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до іншого приміщення, прибули до приміщення магазину « Стройхоз-маркет », розташованого за адресою: м.Харків,вул.Сидора Ковпака, 179 , в якому здійснює свою підприємницьку діяльність потерпіла ФОП ОСОБА_11 .

Після чого, діючи умисно та узгоджено, за попередньою змовою групою осіб, із корисливих мотивів, маючи сумісний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна розташованого в приміщенні магазину належного потерпілій ФОП ОСОБА_11 майна, поєднане з проникненням до приміщення магазину «Стройхоз-маркет», розуміючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння і свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за їх діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, розподіливши між собою ролі, ОСОБА_7 , діючи повторно, за допомогою викрутки, розбив склопакет на двері, у той час коли ОСОБА_9 , діючи повторно, тримав двері, щоб не спрацювала сигналізація та продовжував спостерігати щоб їх злочинні дії продовжували залишатись незаміченими сторонніми особами, незаконно проник до приміщення магазину звідки таємно взяв, тим самим таємно викрав та передавав ОСОБА_9 наступне майно: секатор для гілок TM "Verono" прямий зріз 25 мм 625 мм (71-832), вартістю 407,00 грн; секатор садовий ТМ «Verono" 185 мм, косий зріз (71-811), вартістю 309,00 грн.; ящик для зберігання грошей SI-420R Корея без видимих пошкоджень, вартістю 683,00 грн., в якому знаходились гроші в сумі 1365,00 грн.

Після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_9 разом із викраденим майном залишили місце вчинення злочину, привласнивши його та розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, чим заподіяли потерпілій ФОП ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 2764,00 грн.

Вказані дії ОСОБА_7 та ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням до іншого приміщення.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, фактичні обставини кримінальних правопорушень, які інкримінуються, зокрема, час, місце вчинення та їх правову кваліфікацію, не оспорює. Пояснив, що дійсно 30.01.2021 він проник до приміщення кальян бару «ПАР-БАР», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Академіка Проскури, 1 , де вчинив крадіжку двох кальянів за обставин, викладених вище у даному вироку. Також пояснив, що дійсно 22.05.2021 він незаконно проник до магазину « Стройхоз-маркет », розташованого за адресою: м.Харків, вул.Сидора Ковпака, 179 за обставин, викладених вище у даному вироку. Після цього, 22.05.2021 він разом з ОСОБА_9 проникли до приміщення магазину « Стройхоз-маркет », розташованого за адресою: м.Харків, вул.Сидора Ковпака, 179 , де вчинили крадіжку двох секаторів та ящику для зберігання грошей, в якому були грошові кошти за обставин, викладених вище у даному вироку.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив, що вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнає добровільно, без примусу. У вчиненому щиро розкаюється, осуджує свої дії, просить суд його суворо не карати та надати йому шанс на виправлення. Крім того зазначив, що не зважаючи на те, що потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не заявляли до нього цивільного позову, він їм в добровільному порядку відшкодував завдану шкоду в повному обсязі, шляхом здійснення поштового грошового переказу на адресу ОСОБА_10 , з огляду на те, що останній не виходить на зв`язок, що підтверджується квитанцією, а також шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку ОСОБА_11 , що підтверджується платіжною інструкцією.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_9 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, фактичні обставини кримінального правопорушення, яке інкримінується, зокрема, час, місце вчинення та його правову кваліфікацію, не оспорює. Пояснив, що дійсно 22.05.2021 він разом з ОСОБА_7 проникли до приміщення магазину « Стройхоз-маркет », розташованого за адресою: м.Харків, вул.Сидора Ковпака, 179 , де вчинили крадіжку двох секаторів та ящику для зберігання грошей, в якому були грошові кошти за обставин, викладених вище у даному вироку.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтвердив, що вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнає добровільно, без примусу. У вчиненому щиро розкаюється, осуджує свої дії, просить суд його суворо не карати та надати йому шанс на виправлення. Зазначив, що потерпілій ОСОБА_11 в добровільному порядку відшкодував шкоду в повному обсязі.

Показання обвинувачених є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ними змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності позиції.

Приймаючи до уваги послідовність показань обвинувачених про обставини вчинення кримінальних правопорушень, суд вважає ці показання достовірними.

Сторона захисту та сторона обвинувачення не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, наслідки, визначені ст.349 КПК України, зрозумілі.

З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченими суті пред`явленого обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності їх позицій, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч.3 ст.349 КПК України, за їх згодою визнав недоцільним дослідження доказів фактичних обставин справи, та обмежився допитом обвинувачених, вивченням документів, що характеризують їх особу, оскільки показання обвинувачених відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються. Одночасно учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За встановлених під час судового розгляду обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_7 в пред`явленому йому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаної з проникненням до іншого приміщення та у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаної з проникненням до іншого приміщення, а також за ч.1 ст.162 КК України, тобто у порушенні недоторканності житла - незаконному проникненні до іншого володіння особи, поза розумним сумнівом.

За встановлених під час судового розгляду обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_9 в пред`явленому йому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаної з проникненням до іншого приміщення, поза розумним сумнівом.

Судом не встановлено будь-яких обставин для перекваліфікації дій обвинувачених, а так само обставин, які б виключали злочинність діяння, або були б підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до класифікації, визначеної ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України - є тяжким злочином, а кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.162 КК України - є кримінальним проступком.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він: раніше судимий; на обліку у лікаря нарколога не перебуває, з 2001 року спостерігається в МПНД №3 з діагнозом: шизофренія, дитячий тип; має зареєстроване місце проживання, за яким характеризується посередньо; перебуває у фактичних шлюбних відносинах; офіційно не працевлаштований, разом з цим має тимчасовий заробіток - продає квіти; на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, на його утримані перебуває мати ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є інвалідом 2 групи та згідно висновку лікарсько-консультативної комісії КНП «Міська лікарня №28» ХМР №1995 від 18.07.2024 потребує постійної сторонньої допомоги.

Відповідно висновку судово-психіатричної експертизи №117 від 09.03.2021 ОСОБА_7 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії, не уточненої у стані ремісії. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідають правопорушення, ОСОБА_7 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_7 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Згідно даними досудової доповіді Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 18.12.2023 ОСОБА_7 не ідентифікує себе з кримінальною особистістю, усвідомлює серйозність наслідків своїх протиправних дій. Готовий до змін на краще, має позитивні плани на майбутнє. За місцем проживання зарекомендував себе посередньо. Ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Дослідження інформації, що характеризує особу за місцем його проживання/начання/роботи, умов його життєдіяльності відносини у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також його імовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства. Зважаючи на виявлені фактори ризику вчинення повторного правопорушення (криміногенні потреби) у випадку прийняття судом рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним крім обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, покласти на особу додаткові обов`язки, передбачені ч.3 ст.76 КК України, зокрема: виконати заходи, передбачені пробаційною програмою; не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_9 встановлено, що він відповідно до ст.89 КК України не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має зареєстроване місце проживання, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, офіційно не працевлаштований, разом з цим має тимчасовий заробіток - здійснює будівельні роботи, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не є інвалідом.

Згідно даними досудової доповіді Харківського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 08.01.2024 ОСОБА_9 усвідомлює наслідки скоєних ним правопорушень, розуміє, що скоювати правопорушення не є нормою. У майбутньому планує продовжити трудову діяльність та хоче знайти більш прибуткову роботу та придбати власний будинок для родини. ОСОБА_9 проживає з цивільною дружиною та малолітньою донькою у орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_3 . Цивільна дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Умови проживання задовільні. Має дуже добрі стосунки з рідними та близькими людьми, має постійну підтримку рідних. Насилля в родині не має. ОСОБА_9 працює неофіційно штукатуром, виконує будівельні роботи за наймом. Зі слів обвинуваченого, на даний час матеріальне становище задовільне, потреби в додаткових коштах не має, оскільки зароблених ним коштів вистачає для забезпечення родини. Цивільна дружина характеризує обвинуваченого з позитивної сторони. За місцем проживання веде себе задовільно. Притягувався до адміністративних правопорушень за ст.180,175-1 КУпАП (період не зазначений). Ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення - високий. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому випадку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень: проведення індивідуально-профілактичної роботи з метою запобігання вчинення ним повторних злочинів; долучати до участі у заходах уповноваженого органу з питань пробації. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покаранням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника додаткових обов`язків, відповідно до п.2,3 ч.3 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з пробації.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає:

-щире каяття, яке полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченим, осуду своїх дій, наявності відчуття жалю за скоєне, розуміння наслідків своїх дій, виходячи з поведінки обвинуваченого під час досудового розслідування та судового провадження, про що зазначається стороною обвинувачення та підтверджується матеріалами кримінального провадження;

- добровільне відшкодування завданої потерпілим матеріальної шкоди, що підтверджується матеріалами справи та визнається стороною обвинувачення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , відповідно до ч.1 ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає:

-щире каяття, яке полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченим, осуду своїх дій, наявності відчуття жалю за скоєне, розуміння наслідків своїх дій, виходячи з поведінки обвинуваченого під час досудового розслідування та судового провадження, про що зазначається стороною обвинувачення та підтверджується матеріалами кримінального провадження;

- добровільне відшкодування завданої потерпілій матеріальної шкоди, що підтверджується заявою ОСОБА_11 від 12.08.2021 та визнається стороною обвинувачення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_9 , відповідно до ч.1 ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченим суд керується ст.50, 65 КК України, якими визначено, що суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винних, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженим та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

При цьому, що стосується даних про особу винного, то вони мають оцінюватися судом, передусім, із точки зору можливості досягнення за допомогою, зокрема більш м`якого покарання поставлених перед ним цілей. Ці дані можуть бути як пов`язані, так і не пов`язані із вчиненим злочином: особа може позитивно характеризуватися з урахуванням її колишніх заслуг перед суспільством і державою (наявність нагород, позитивна характеристика за місцем проживання, роботи чи навчання тощо), а може позитивно виявити себе вже після вчинення злочину (допомога потерпілому, сумлінна праця та зразкова поведінка, добровільне відшкодування збитків тощо).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, яке є кримінальним проступком (ч.1 ст.162 КК України) та тяжким злочином (ч.3 ст.185 КК України), конкретні обставини та наслідки кримінальних правопорушень, зокрема, завдання матеріальної шкоди потерпілим, яка була відшкодована в добровільному порядку, дані про особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, раніше судимий, працює не офіційно, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні мати інваліда другої групи, наявності обставин, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що його обтяжують. Крім того, суд враховує, що як на час вчинення кримінальних правопорушень, так і на даний час ОСОБА_7 страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії, не уточненої у стані ремісії. ОСОБА_7 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, яке є тяжким злочином, конкретні обставини та наслідки кримінального правопорушення, зокрема, завдання матеріальної шкоди потерпілій, яка в добровільному порядку була відшкодована, дані про особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, відповідно до ст.89 КК України не судимий, працює не офіційно, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, наявності обставин, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що його обтяжують.

Окремо суд, користуючись дискреційними повноваженнями та безпосередньо сприймаючи позицію обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , зважує на переконливому наданні останніми критичної оцінки своїм неправомірним діям, висловлене при судовому розгляді.

Суд враховує відсутність даних про те, що ОСОБА_9 будь-яким чином дискредитував себе з часу припинення незаконних дій, вина у вчиненні яких доведена під час розгляду даного кримінального провадження, на даний час перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має постійне місце проживання та заробіток, а отже має стійкі соціальні зв`язки.

Також, суд враховує той факт, що ОСОБА_7 після вчинення протиправних дій, вина у вчиненні яких доведена під час розгляду даного кримінального провадження, вчинив нове кримінальне правопорушення в березні 2022 року, за вчинення якого був засуджений та звільнений від відбування покарання з випробуванням. Разом з цим, з березня 2022 року ОСОБА_7 не вчиняв дій, які б його дискредитували. На даний час він став на шлях виправлення, працює, перебуває у фактичних шлюбних відносинах.

Посткримінальна поведінка обвинувачених, свідчить про готовність ОСОБА_7 та ОСОБА_9 до стабільної самокерованої і правослухняної поведінки у суспільстві.

З огляду на зазначене, на переконання суду наведені пом`якшуючі покарання обставини поряд із позитивними відомостями стосовно особи обвинуваченого та відсутності обставин, що обтяжують покарання, дає суду правові підстави для призначення ОСОБА_9 покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, але із застосування положень ст.75 КК України, оскільки суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою впродовж іспитового строку тривалістю 2 років, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а також покладення обов`язку щодо виконання заходів, передбачених пробаційною програмою «Зміна кримінального мислення».

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, в межах санкцій ч.1 ст.162, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання, з урахуванням положень ч.1 ст.70 КК України, у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

В межах розгляду даного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, вина у вчинені яких доведена у даному кримінальному провадженні, до постановлення вироку Дзержинського районного суду м.Харькова від 16.08.2022, яким ОСОБА_7 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення в період з 11.03.2022 по 16.08.2022 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування вказаного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю в 3 роки. Покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно призначити за правилами ч.4 ст.70 КК України за сукупності кримінальних правопорушень, за вчинення яких він засуджений вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 16.08.2022, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного даним вироком суду, більш суворим покаранням, призначеним вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 16.08.2022 у виді 5 років позбавлення волі.

Разом з цим, враховуючи данні щодо особи обвинуваченого ОСОБА_7 , його посткримінальну поведінку, висновок досудової доповіді уповноваженого органу відділу пробації щодо ризику вчинення ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення та небезпеки його для суспільства, який оцінюється як середній, а також поведінку до вчинених кримінальних правопорушень, наведені пом`якшуючі покарання обставини та відсутності обставин, що його обтяжують, дають підстави суду застосувати положень ст.75 КК України, оскільки ОСОБА_7 може бути виправлений без відбування призначеного йому остаточного покарання у виді позбавлення волі, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою впродовж іспитового строку тривалістю 3 роки, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст.76 КК України та покладення обов`язку щодо виконання заходів, передбачених пробаційною програмою «Зміна кримінального мислення».

Можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання з урахуванням наведених обставин із застосуванням положень ст.75 КК України узгоджується з правовою позицією Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеної у постанові № 199/1496/17 від 23.09.2019.

При застосуванні до ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . інституту звільнення від реального відбуття покарання з випробуванням суд враховує принцип гуманізації відповідальності та засади, закріплені у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Крім того, поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

У даному кримінальному провадженні відсутні дані, які б свідчили про антисоціальну направленість поведінки обвинувачених.

Сама по собі тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, не може слугувати єдиною підставою для призначення покарання у його реальному вимірі. Адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Застосований до обвинувачених інститут звільнення від покарання з випробуванням є додатковим дієвим важелем для утримання від незаконних дій та відповідатиме принципам справедливості, індивідуалізації покарання, буде достатнім для перевиховання обвинувачених і недопущення вчинення ними нових злочинів, тобто досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинувачених в рівних частках на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України скасувати арешт майна, накладений ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 03.06.2021 у справі № 953/10326/21 н/п 1кс/953/5415/21 та ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 03.06.2021 у справі №953/10326/21 н/п 1-кс/953/5416/21.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 24.05.2021 у даному кримінальному провадженні застосовано до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 22.07.2021. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 01.07.2021 ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24.05.2021 скасовано та постановлено нову. Застосовано до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21.07.2021 із застосуванням альтернативного запобіжного заходу - застави у розмірі 45400,00 грн. Надалі, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неодноразово продовжувався судом, останній раз ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 29.12.2021 до 26.02.2022 включно.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 24.05.2021 у даному кримінальному провадженні застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22.07.2021 із застосуванням альтернативного запобіжного заходу - застави в розмірі 22700,00 грн. Надалі, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неодноразово продовжувався судом, останній раз ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 29.12.2021 до 26.02.2022 включно.

Запобіжний захід обвинуваченим під час розгляду судом даного кримінального провадження в подальшому не продовжувався та не обирався.

Судом встановлено, що у даному кримінальному провадженні, відповідно до ст.208 КПК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 були затримані 22.05.2021 о 13:15 годині.

З огляду на зазначене, враховуючи положення ч.5 ст.72 КК України, суд дійшов висновку про зарахування ОСОБА_9 та ОСОБА_7 у строк покарання за даним вироком у виді позбавлення волі час їх попереднього ув`язнення, а саме в період з 22.05.2021 по 26.02.2022 включно.

Керуючись ст. 100, 124, 174, 368, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.162 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 ( трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного даним вироком суду, більш суворим покаранням, призначеним вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 16.08.2022, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять ) років.

Зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, строк попереднього ув`язнення у період з 22.05.2021 по 26.02.2022 включно, з розрахунку один день тримання під вартою дорівнює одному дню позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_7 від відбування остаточного покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно із п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти їм про зміну свого місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 29.11.2024.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_9 у строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення у період з 22.05.2021 по 26.02.2022 включно, з розрахунку один день тримання під вартою дорівнює одному дню позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_9 від відбування покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно із п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти їм про зміну свого місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 29.11.2024.

Після набрання вироком законної сили речові докази , а саме:

-викрутку довжиною приблизно 26 см. з рукояткою бежевого кольору довжиною 10 см., молоток з дерев`яною ручкою; плоскогубці синього кольору № 0257 «10006»; викрутку з пластмасовою рукояткою жовтого кольору № К10Х65C85K; ізоленту чорного кольору; ніж з дерев`яною рукояткою; щіпці жовтого кольору; саморобний ніж обмотаний синьою ізолентою; паяльник із зеленою рукояткою; зубило із дерев`яною рукояткою, передані на зберігання до камери зберігання ХРУП №1 в Харківській області - знищити;

-ранець синього кольору ТМ «Bag Fons, мобільний телефон ТМ «TECNO» SPARK синього кольору, імеi1: НОМЕР_2 , імеi2: НОМЕР_3 з двома сім-картами «Київстар» та «Водафон», з картою пам`яті « НОМЕР_4 ; ранець синього кольору ТМ «Bona» та сумку чорного кольору без будь-яких маркувань, будівельні рукавички чорного кольору - повернути власнику майна;

-металевий ящик для грошей чорного кольору, секатор для гілок (маленький), секатор для гілок (великий), переданий на зберігання ОСОБА_11 - вважати повернутим власнику;

-копію відеозапису з камери відео спостереження, записані на диск формату «DVD-R»- залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рівних частках на користь держави процесуальні витрати в розмірі 2574 (дві тисячі п`ятсот сімдесят чотири) грн.30 коп. на залучення експерта при проведенні експертиз: №СЕ-19/121-21/12522-Д від 09.06.2021; №СЕ-19/121-21/12504-ТВ від 08.06.2021.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 03.06.2021 у справі № 953/10326/21 н/п 1кс/953/5415/21 та ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 03.06.2021 у справі № 953/10326/21 н/п 1-кс/953/5416/21.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя - ОСОБА_1