Справа № 215/5339/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого, судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в м. Кривому Розі, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №0000305 від 01.08.2024 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мирного, Жовтневого району, Миколаївської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , мешкаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 11.10.2023 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ч.1 ст.190 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

за ознаками кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України,

учасники провадження:

прокурор ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

31.07.2024, приблизно о 21:00 годині, ОСОБА_3 проходив біля будинку АДРЕСА_3 , де зустрів раніше знайомого ОСОБА_5 , з яким почав спілкування. В подальшому останні присіли на лавці біля під`їзду №3 за вищевказаною адресою, продовжили розмовляти на вільні теми та вживати спиртні напої.

В цей час та місці ОСОБА_5 відлучився за власними потребами від ОСОБА_3 , при цьому залишивши біля останнього поруч належну йому сумку, в якій знаходилась банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 .

Надалі, в зазначений вище час та місці, за відсутності ОСОБА_5 , у ОСОБА_3 , раптово виник прямий умисел, направлений на викрадення належного ОСОБА_5 майна з його сумки. Після чого, ОСОБА_3 , знаходячись біля під`їзду №3 будинку АДРЕСА_3 , впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, відкрив передній відділ сумки ОСОБА_5 та побачив, що в середині знаходиться пластикова банківська картка банку АТ КБ «ПриватБанк» з номером НОМЕР_1 , видана на ім`я ОСОБА_5 , якою вирішив заволодіти, визначивши її предметом свого посягання.

Так, 01.08.2024, приблизно о 21:30 годині, ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел, скориставшись тим, що ОСОБА_5 відійшов у власних потребах та усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з корисливих мотивів, переслідуючи мету на таємне викрадення офіційного документа, з метою подальшого його використання в особистих інтересах, розуміючи, що банківська картка є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, як засобом доступу до банківського рахунку, відповідно ст.1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБ України від 05.11.2014 №705, попередньо відкривши сумку, яку залишив потерпілий ОСОБА_5 , взяв до рук пластикову банківську картку банку АТ КБ «ПриватБанк» з номером НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , та поклавши її до кишені шортів, в які був одягнений, покинув місце вчинення кримінального правопорушення і таким чином, викрав офіційний документ, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Ці умисні дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 357 КК України за ознаками викрадення офіційного документу вчиненого з корисливих мотивів.

Крім цього, ОСОБА_3 , 31.07.2024, приблизно о 21:30 годині, знаходячись біля під`їзду №3 будинку АДРЕСА_3 , побачив, що у належній ОСОБА_5 сумці знаходиться паспорт громадянина України, у форматі картки за номером НОМЕР_2 , виданого 13.03.2023 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , орган, що видав №1227, який знаходився разом з банківською карткою банку АТ КБ «ПриватБанк» з номером НОМЕР_1 .

Знаходячись у вказаний час та місці у ОСОБА_3 виник прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом громадянина України у форматі картки, що належить ОСОБА_5 , з метою подальшого його використання для власних потреб.

Так, реалізуючи свій зазначений вище прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом громадянина України, знаходячись біля під`їзду №3 будинку АДРЕСА_3 , усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що паспорт громадянина України є важливим особистим документом, який посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України, a тому має силу офіційного документа, не маючи наміру подальшого його повернення власнику або до уповноважених органів, з метою його подальшого використання у власних цілях, з порушенням законного порядку, установленого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон», скориставшись тим, що ОСОБА_5 відійшов у власних потребах від місця, де вони розпивали спиртні напої, взяв його із сумки до рук та поклав у кишеню шортів, в які був одягнений, і таким чином здійснив таємне заволодіння паспортом громадянина України у форматі картки, виданого 13.03.2023 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з номером НОМЕР_2 , орган, що видав №1227, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення з вказаним документом, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Ці дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 357 КК України за ознаками незаконного заволодіння будь-яким способом паспортом.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав до суду заяву, складену в присутності захисника, про визнання своєї винуватості, згоду із встановленими обставинами кримінального правопорушення, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Потерпілий надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності учасників провадження та без дослідження зібраних доказів.

Враховуючи заяви обвинуваченого і потерпілих, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджуються докази, зібрані в ході досудового розслідування, щодо фактичних обставин подій, форми вини, мотиву та мети вчинення кримінальних правопорушень. При цьому судом перевірено матеріалами справи, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що їх заяви є добровільними, і що їм роз`яснено про позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Отже, пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 3 ст. 357 КК України, суд визнає доведеним та визнає його винним у вчиненні вказаних кримінальних проступків.

При пpизначеннi покарання суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених діянь, особу винного та обставини, які пом`якшують покарання.

Суд враховує дані щодо особи ОСОБА_3 , який характеризується посередньо, не працює, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 85, 86, 88, 90, 92-93, 95, 99).

Обставиною, яка пом`якшує покарання згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням зазначених обставин, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання згідно вимог ст. 50 КК України у вигляді обмеження волі у межах санкції ч.ч. 1, 3 ст. 357 КК України за правилами статей 70,71 КК України з урахуванням вироку суду від 11.10.2023, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним і іншими особами нових кримінальних правопорушень.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373-376, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.3 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.357 КК України - у виді обмеження волі на строк один рік,

- за ч.3 ст.357 КК України - у виді обмеження волі на строк один рік шість місяців.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень суд, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на строк один рік шість місяців.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 11.10.2023, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк один рік десять місяців.

Речові докази:

- паспорт громадянину України у формі картки, виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за № НОМЕР_2 , який переданий на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 , пластикову платіжну картку банку АТ КБ «Приват Банк» за № НОМЕР_1 , видана на ім`я ОСОБА_5 , яка передана на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 , - залишити в розпорядженні власника.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його отримання до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст.381,382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

СУДДЯ: