В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2024 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді угоду про визнання винуватості, укладену 02.12.2024 між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002024 від 18.10.2024, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки м. Ужгород, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює на посаді прибиральниці в Державному вищому навчальному закладі «Ужгородський національний університет», незаміжньої, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з пред`явленим обвинуваченням 17.10.2024, приблизно об 11.00 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений), ОСОБА_4 перебувала в навчальній аудиторії №533 в головному корпусі факультету іноземної філології Ужгородського національного університету, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де побачила на одній з навчальних парт смарт-годинник марки «Apple» Watch Series 7 GPS 45 mm. В цей час, у ОСОБА_4 виник протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вищевказаного смарт-годинника. Реалізуючи свій протиправний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, ОСОБА_4 підійшла до навчальної парти скориставшись моментом, коли за нею ніхто не спостерігав, шляхом вільного доступу, таємно викрала смарт-годинник марки «Apple» Watch Series 7 GPS 45 mm. Після чого разом з викраденим майном, маючи можливість розпоряджатися на власний розсуд, ОСОБА_4 , вийшла з аудиторії в невідомому напрямку та в подальшому використовувала викрадений смарт-годинник у власних цілях. Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 11603 грн.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

У підготовчому судовому засіданні прокурором подано угоду про визнання винуватості, укладену та підписану 02.12.2024 між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , а відтак, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за участі сторін угоди у порядку ст. 474 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченій міру покарання, визначену в угоді.

Обвинувачена у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала, просила затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з прокурором.

Захисник обвинуваченої просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, при цьому подала заяву, згідно з якою не заперечує проти укладення угоди про визнання винуватості, зазначивши, що претензій майнового характеру до обвинуваченої немає, цивільний позов не заявляє, покарання залишає на розсуд суду.

Із змісту угоди про визнання винуватості від 02.12.2024 вбачається, що прокурор та обвинувачена виклали формулювання обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України, яке ніким не оспорюється, та дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження.

Прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості враховував такі обставини: під час досудового розслідування ОСОБА_4 активно сприяла розкриттю злочину шляхом надання правдивих показань, а також щиро розкаялася у вчиненні кримінального правопорушення; відсутність обставин, які обтяжують покарання; наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, що полягає у можливості зменшення навантаження на систему здійснення правосуддя у кримінальному провадженні, процесуальному спрощенні розгляду провадження та заощадженні бюджетних коштів на витрати, пов`язані з кримінальним провадженням.

Обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

Сторони дійшли згоди, що за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, обвинуваченій ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з визначенням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст яких обвинуваченій ОСОБА_4 роз`яснено.

В судовому засіданні обвинувачена та прокурор підтвердили суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За правилами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Як роз`яснено у п. 12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11.12.2015 №13, тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК визначаються виключно судом. У зв`язку з цим визначені сторонами угоди тривалість іспитового строку та обов`язки, що покладаються на особу, яка звільняється від відбування покарання з випробуванням, не враховуються судом, про що зазначається в мотивувальній частині судового рішення, та не є підставою для відмови у затвердженні угоди.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, враховуючи те, що вчинений ОСОБА_4 злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, потерпілою надано прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості, сторони розуміють зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК України та КПК України, дії обвинуваченої за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, кваліфіковано правильно, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався.

Процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи у даному кримінальному провадженні у розмірі 1989,75 грн. покласти на обвинувачену.

Питання щодо речового доказу вирішується судом у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 314, 368-370, 373, 374, 394, 395, 468, 469, 473, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 02.12.2024 між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002024 від 18.10.2024.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї судом обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1989 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 75 коп. процесуальних витрат за проведення товарознавчої експертизи.

Речовий доказ: смарт-годинник марки «Apple Watch Series 7» моделі « НОМЕР_1 », що переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 вважати повернутим за належністю.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених частиною четвертою статті 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1