Справа №:755/9148/23
Провадження №: 1-кп/755/1609/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" листопада 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001855 від 20.05.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001855 від 20.05.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні судом було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_3 про можливість закриття кримінального провадження відносно нього на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України, у зв`язку із набранням законної сили Законом України від 18.07.2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття провадження відносно нього та зазначив, що надає згоду на закриття кримінального провадження з указаних підстав.

Прокурор не заперечувала щодо закриття провадження з указаних підстав.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Отже, дослідивши матеріали провадження та вислухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, а ч. 1 ст. 337 КПК України передбачає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Крім того, відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно із положеннями ст. 479-2 КПК України, суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Як убачається з обвинувального акту, ОСОБА_3 приблизно о 20 годині 30 хвилин 12.05.2023 року, під час дії воєнного стану, перебував у приміщенні магазину «Сільпо», де біля стелажів із представленим асортиментом продукції у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме коньяку «Hennessy VSOP», що належить ТОВ «СІЛЬПО-ФУД».

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу взяв коньяк «Hennessy VSOP», вартістю 2082 грн. 50 коп., із полиці та поклав до продуктового візка, після чого, присівши біля полиць, витягнув указаний коньяк з коробки, зняв магнітну кліпсу та поклав до внутрішньої кишені пальто, а коробку з магнітною кліпсою поклав назад на поличку стелажу із алкогольними напоями, після чого, заволодівши вказаним коньяком «Hennessy VSOP», ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим коньяком розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» матеріальної шкоди на суму 2082 грн. 50 коп.

Отже, згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), в умовах воєнного стану. Водночас сума заподіяної шкоди, внаслідок даного кримінального правопорушення, становить 2082 грн. 50 коп.

У той же час, 09.08.2024 року набув чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024 року, яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції. Зокрема, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону України № 3886-IX від 18.07.2024 року), чинній з 09.08.2024 року, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 2 ст. 4 КК України).

Згідно із ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна, вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року (у справі № 278/1566/21, провадження № 51-2555кмо24), Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

У той же час, станом на день вчинення ОСОБА_3 указаного кримінального правопорушення, з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн., відповідно 50 відсотків (податкова соціальна пільга) від його розміру становили 1342 грн.

Таким чином, враховуючи положення Податкового кодексу України та Закону України № 3886-ІХ, на момент вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за статтею 185 КК України, становить 3028 грн.

Отже, враховуючи те, що вартість викраденого ОСОБА_3 майна становить 2082 грн. 50 коп., тобто є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року настає кримінальна відповідальність за статтею 185 КК України, суд приходить до висновку про можливість закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 184 КК України, ст. ст. 26, 127 - 129, 284, 337, 369, 372, 479-2 КПК України, ЗУ № 3886-IX від 18.07.2024 року, суд,-

у х в а л и в:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001855 від 20.05.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України, у зв`язку із усуненням Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року караності діяння.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право звернутися із заявою про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, учасниками в якому вони були.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: