Справа № 485/1704/24
Провадження № 1-кп/485/162/24
УХВАЛА

іменем України

15 серпня 2024 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка кримінальне провадження № 0000397 від 06 серпня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Снігурівка Снігурівського району Миколаївської області, українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, непрацюючої, незаміжньої, не маючої утриманців, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

встановив:

07 серпня 2024 року до Снігурівського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт прокурора Снігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000397 від 06 серпня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно обвинувального акта, 01 серпня 2024 року у ранковий час, але не раніше 10:33 год., ОСОБА_3 погодилась виконати прохання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - зняти в банкоматі та передати останній готівкові кошти в сумі 1500 грн.

На виконання вказаної домовленості ОСОБА_5 , яка є особою похилого віку, передала ОСОБА_3 належну їй ( ОСОБА_5 ) платіжну банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , а також повідомила ОСОБА_3 пін-код від вказаної платіжної картки.

Діючи на прохання ОСОБА_5 та маючи при собі платіжну банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 ОСОБА_3 прибула до банкомату АТ КБ «Приватбанк» CANI 7106, розташованого біля філії «Миколаївобленерго» по АДРЕСА_2 де використовуючи повідомлений їй ОСОБА_5 пін-код о 10:33 здійснила зняття із вказаної платіжної картки готівкових коштів в сумі 1400 грн.

Після отримання належних ОСОБА_5 грошових коштів, у ОСОБА_3 виник умисел на викрадення їх частини в сумі 900 грн.

З цією метою ОСОБА_3 , діючи таємно, в умовах воєнного стану, частину знятих грошових коштів в сумі 500 грн. разом із банківською платіжною карткою передала потерпілій ОСОБА_5 запевнивши останню що це всі грошові кошти які були на банківському рахунку, а часину грошових коштів в сумі 900 грн. приховала при собі, таким чином заволоділа ними.

Викрадені грошові кошти ОСОБА_3 привласнила та розпорядилась ними на власний розсуд, в результаті чого спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 900 грн.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачена заявила клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України, яким крадіжки на суму, що не перевищують 3028 грн., віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Прокурор не заперечувала проти закриття провадження з цієї підстави.

Обвинуваченій роз`яснено, що вказана підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому обвинувачена має право на продовження судового розгляду у загальному порядку. Обвинувачена ОСОБА_3 зазначила, що не бажає продовжувати судовий розгляд та просила закрити провадження.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 грн.) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Тобто, з 09 серпня 2024 року змінився «розмір крадіжки», який визначає кримінальну відповідальність за такі дії (раніше для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна перевищувала 302,8 грн.).

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Як зазначалось вище, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 інкримінується вчинення крадіжки грошових коштів на суму 900 грн. і такі дії, оскільки вчинені в тому числі в умовах воєнного стану, кваліфікувались за ч. 4 ст.185 КК України.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Речові докази по справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

Керуючись ст. ст. 284, 369-372 КПК України, суд

постановив:

Кримінальне провадження № 0000397 від 06 серпня 2024 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, закрити за п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, а саме: тому, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 15 серпня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1