ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3345/24 Справа № 191/3550/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2024 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волосово, Ленінградської області, РФ, зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , росіянин, громадянина України, до арешту не працював, освіта середня, раніше неодноразово судимий, по даній справі засуджений:

- 26.03.2018 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст. 187 ч.2. ст. 71 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі. Кінець строку відбування покарання 11 лютого 2025 року, -

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_7

в режимі відеоконференції

прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :

За ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2024 року задоволено клопотання начальника Державної установи «Снельниківська виправна колонія № 94 та звільнено засудженого ОСОБА_6 умовно-достроково на не відбутий строк 1 (один) рік 3 (три) місяці 12 (дванадцять) днів.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що засуджений ОСОБА_6 має 5 заохочень, які надані з 2022 року по теперішній час, де останнє від 09 липня 2024 року та 4 стягнення, в період з 2018 року до 2021 року, які є погашеними. Провину та суспільну небезпеку в скоєному злочині ОСОБА_6 визнає, усвідомлює повністю, розкаюється у вчиненому злочині, має місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

В апеляції:

- прокурор просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 .

В обґрунтовування апеляційної скарги вказує, що судом не було враховано, що ОСОБА_6 раніше 6 разів судимий за вчинення кримінальних правопорушень, які вчиняв під час іспитового строку.

Зазначає, що виконання робіт із самообслуговування та благоустрою виправного центру є обов`язком засудженого, а не його правом, у зв`язку з чим, вказані обставини не можуть свідчити про позитивну динаміку виправлення засудженого.

Крім того прокурор вказує на наявність у засудженого стягнення на суму 14 336,56 гривень, однак останній не працевлаштований та не виживає будь-яких заходів щодо погашення суми.

Заслухавши прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити, засудженого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора і просив залишити ухвалу суду без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів виходить з наступного.

За положеннями ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України).

За приписами ч. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Отже, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.

Так, згідно матеріалів справи, ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, на даний час відбуває покарання за вироком Костянтинівського районного суду Донецької області від 26 березня 2018 року за ч. 2 ст. 187, ст. 71 КК України, у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання: 13 липня 2017 року, кінець строку 13 січня 2026 року.

За час відбування покарання з 14 липня 2017 року утримувався в УВП АДРЕСА_3 , де заохочень та стягнень не мав.

Перебуваючи в Синельниківській ВК № 94 з 06 червня 2018 року, засуджений ОСОБА_6 мав чотири стягнення, а саме: 19 жовтня 2018 року та 23 лютого 2021 року у виді суворої догани за зберігання заборонених предметів, 25 серпня 2020 року у виді попередження за одиночне пересування, а також 30 грудня 2021 року, у виді трьох діб ДІЗО за зберігання заборонених речей.

В той же, час наявність у засудженого чотирьох заохочень, які мали місце наприкінці 2022 року, в 2023 році та на початку 2024 року, не можуть свідчити про позитивні зміни в особистості засудженого, оскільки такий висновок має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку саме за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Позитивна поведінка засудженого, дотримання ним умов і порядку в установі та залучення до праці, не є достатньо переконливими важелями для ствердження доведеності засудженою свого виправлення, оскільки звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а тому усі дані про особу засудженого розглядаються за весь період її відбування покарання і у сукупності між собою.

Дотримання засудженим порядку і умов відбування покарання в установі є його обов`язком, і не може дана обставина слугувати окремою підставою для висновку про доведеність засудженим свого виправлення.

Також не є достатнім важелем для ствердження про виправлення засудженого ОСОБА_6 і той факт, що станом на 10 вересня 2024 року лише ведеться збір документів для отримання засудженим паспорта громадянина України вперше, враховуючи, що останній перебуває в установі виконання покарання з 06 червня 2018 року.

Тобто засуджений, починаючи з початку строку відбування покарання мав достатньо часу для вирішення питання щодо отримання паспорта громадянина України, однак почав вчиняти такі дії безпосередньо перед розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

При цьому також враховується і наявність у засудженого ОСОБА_6 виконавчого листа на суму 14336,56 гривень, виконання якого, з огляду на не працевлаштування засудженого, не здійснювалося.

Таким чином, за встановлених обставин, не можна зробити висновок, що в поведінці засудженого ОСОБА_6 за весь період його відбуття покарання сталися позитивні зміни, які свідчать про їх сталість і незворотність, що в свою чергу не є достатніми підставами для ствердження, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь період відбування покарання довів своє виправлення.

З огляду на викладене, на даний час відсутні переконливі докази, які б в своїй сукупності свідчили про доведеність виправлення засудженого та відсутність передбачених законом підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а тому, апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, ухвалу суду скасувати, та постановити нову, якою в задоволенні клопотання начальника Державної установи «Снельниківська виправна колонія № 94 про умовно-дострокове звільнення від відбування засудженого ОСОБА_6 , відмовити.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_5 , - задовольнити.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2024 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , - скасувати і постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання начальника Державної установи «Снельниківська виправна колонія № 94 про умовно-дострокове звільнення від відбування засудженого ОСОБА_6 , - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4