Справа № 526/2890/24
Провадження № 1-кс/526/397/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2024 року м. Гадяч

слідча суддя Гадяцького районного суду ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гадяч клопотання слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000556 від 02.08.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бірки, Гадяцького району, Полтавської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України КК України,

в с т а н о в и в:

слідчий СВ ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за ознаками ч.2 ст.121 КК України, вказуючи, що 29.07.2024 близько 02-03 години в АДРЕСА_3 між ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виникла суперечка. Під час цього, ОСОБА_5 умисно наніс удар кулаком по обличчю ОСОБА_7 .

В подальшому вони зайшли до будинку за вказаною адресою, де конфлікт між ними продовжився. В ході даної сварки, ОСОБА_5 , діючи умисно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, шляхом нанесення ударів кулаками та ногами по різним частинам тіла ОСОБА_7 спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синців та саден, перелому ребер, крововиливів під оболонки та речовину головного мозку, від яких потерпілий в подальшому помер.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 78 від 02.08.2024 смерть ОСОБА_7 настала внаслідок крововиливів під оболонки та речовину головного мозку, інших уточнених травм голови, використання тупого предмету з метою убивства чи нанесення тілесних ушкоджень у будинку.

Отже, за описаних обставин, ОСОБА_5 умисно спричинив ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння, від яких настала смерть потерпілого.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного вище злочину насамперед підтверджується наступними доказами:

-протоколом огляду місця події та вилучення речових доказів;

-показаннями потерпілої;

-показаннями свідків;

-повідомленням про підозру ОСОБА_5 ;

-показаннями підозрюваного ОСОБА_5 ;

та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч.1 ст. 121 КК України карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

Також встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1, п.4 та п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що наявність даних ризиків не дають можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, просив обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів з урахуванням ризиків визначених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив свою причетність до описаних вище подій, вказав, що має намір співпрацювати зі слідством та просив по можливості застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, поклавшись на розсуд суду.

Захисник адвокат ОСОБА_4 вказав, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, тому є можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Слідча суддя, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження приходить до наступних висновків.

Відповідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відомості про дану подію внесені до ЄРДР 25.07.2021 року за №0000556.

02 серпня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом огляду місця події та вилучення речових доказів;

-показами потерпілої та свідків;

-повідомленням про підозру ОСОБА_5 ;

-показами підозрюваного ОСОБА_5 ;

та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Разом з цим прокурором надано витяг з ЄРДР з правовою кваліфікацією ч.2 ст. 121 КК України, з якого вбачається, що 02.08.2024 внесено відомості про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення пов`язаного з нанесенням тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили смерть потерпілого.

З матеріалів клопотання також вбачається, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується посередньо, зареєстрований в АДРЕСА_1 за місцем колишнього навчання у спеціалізованій школі, фактично проживає в АДРЕСА_2 , де не зареєстрований та не має документів про право власності на даний будинок, офіційно ніде не працює, перебуває на обліку у лікаря - психіатра.

Таким чином, слідчим встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, п.4, п.5 ч.1 ст.177 КПК України про те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вільно скористатися введеним на території України воєнним станом і покинути територію України та виїхати на територію РФ, що в подальшому унеможливить його виклик та прибуття до слідчого та/або суду, а своєчасна неявка підозрюваного для проведення процесуальних дій може істотно перешкодити виконанню процесуальних рішень по провадженню. Також він може перешкоджати здійсненню кримінального провадження, не виконувати процесуальні обов`язки та рішення, вчиняти спроби будь-якого іншого перешкоджання здійсненню кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ніде не працює, не має постійних доходів.

Вважати так слідчому судді дають наступні обставини: ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ч.2 ст. 121 КК України, відноситься до категорії тяжких і за яке, згідно санкції ч. 2 ст. 121 КК України, передбачено покарання у вигляді виключно позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, підозрюваний ніде не працює, джерела доходів не має, як не має у власності ні житла, ні будь якого іншого майна, за місцем реєстрації давно не проживає, оскільки після закінчення навчального закладу не знявся з реєстрації в с. Розбишівка з власної недбалості. ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків не має, мав статус дитини сироти, після школи навчався в місцевому училищі, однак був відрахований з нього, як слідує з його слів, за порушення дисципліни.

Розглядаючи клопотання підозрюваного та захисника про альтернативний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд не вбачає можливості його застосування, виходячи з обставин вчинення кримінального правопорушення, поведінку та спосіб життя підозрюваного, який за місцем фактичного проживання не зареєстрований, умови проживання у будинку вкрай незадовільні: вибиті всі вікна, меблі та речі вжитку в обмеженій кількості, фактично міцних соціальних зв`язків не має, ніде не працює.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідча суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

При обранні міри запобіжного заходу враховую також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечувати не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого п.10 ч.2 ст.115КК України, тяжкість злочину та особу підозрюваного, вважаю, що є достатньо підстав вважати про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з високим ступенем ймовірності того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, бо не має у власності житла та не зареєстрований за місцем проживання, перешкоджати здійсненню кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ніде не працює та не має засобів для існування, тому для забезпечення виконання процесуальних рішень ОСОБА_5 слід обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим враховую, що злочин вчинений із застосуванням насильства, тому не вбачаю підстав для визначення розміру застави відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідча суддя

у х в а л и л а:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000556 від 02.08.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою складає 60 днів та закінчується 01 жовтня 2024 року об 11 годині.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_5 підлягає направленню до ДУ «Полтавська установа виконання покарань № 23» .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення, а підозрюваному з часу отримання її копії.

Повний текст ухвали суду складено та проголошено 7 серпня 2024 року о 10.35 год.

Слідча суддя: ОСОБА_1