УХВАЛА

Справа № 621/3314/24

Провадження 1-в/621/84/24

25 листопада 2024 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники справи:

засуджений ОСОБА_3

представник органу пробації ОСОБА_4 ,

прокурор ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за відсутності учасників справи подання начальника Чугуївського районного відділу № 2 філії ДУ "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_4 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Ленінського районного суду міста Харкова від 12.07.2024 року ч.2 ст.15, ч.4 статті 185 Кримінального кодексу України до 05 років позбавлення волі, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільненого від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Ленінського районного суду міста Харкова від 12.07.2024 року затверджено угоду між прокурором Новобаварської окружної прокуратури та ОСОБА_3 , за якою останню визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 статті 185 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років; в силу статті 75 Кримінального кодексу України від призначеного покарання звільнено з випробуванням на строк 2 роки, з покладенням обов`язків, визначених статтею 76 Кримінального кодексу України.

29.08.2024 року вказаний вирок надійшов на виконання до Чугуївського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

04.09.2024 начальник Чугуївського районного відділу № 2 філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_6 звернулася до суду з поданням про вирішення питання щодо застосування норм Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких питань діяльності правоохоронних органів" стосовно засудженої ОСОБА_3 .

Учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Начальник Чугуївського районного відділу № 2 філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд подання за відсутності представника органу пробації, на задоволенні подання наполягала.

Засуджена ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву, в якій просила задовольнити подання та розглянути справу без її участі.

Прокурор до канцелярії суду подав заяву, відповідно до якої просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до частини 5 статті 539 Кримінального процесуального кодексу України, неприбуття в судове засідання учасників провадження не перешкоджає розгляду подання.

Згідно положень ч. 4 статті 107 КПК України, в зв`язку з неприбуттям всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 539 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Ознайомившись з клопотанням (поданням) та матеріалами справи, суд зазначає наступне:

Відповідно до частини 6 статті 3 Кримінального кодексу України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 (далі Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна), згідно яких адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) визначено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як наслідок, викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, вартість якого на момент вчинення перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тягне за собою кримінальну відповідальність.

Згідно ч.5 підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Згідно статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум для працездатної особи на 01 січня 2024 року складав 3028,00 гривень, а тому для кримінальної караності діяння вартість викраденого у 2024 році має складати 3028, 00 гривні.

Відповідно до формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним за вироком Ленінського районного суду Харківської області від 12.07.2024, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.4 статті 185 Кримінального кодексу України, ОСОБА_3 вчинила 12 травня 2024 року, спричинивши потерпілому - ТОВ «Вигідна покупка» - матеріальну шкоду в загальному розмірі 399,00 гривень., що є меншим розміром, ніж 2 розміри податкової соціальної пільги станом на момент вчинення злочину, та, в свою чергу, виключає кримінальну караність діяння, в якому обвинувачується засуджений.

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч.1 статті 5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частинами 1-3 статті 74 Кримінального кодексу України передбачено, що звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом. Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

У цьому кримінальному провадженні наявні підстави для прийняття рішення про звільнення засудженого від призначеного судом покарання відповідно до статті 74 Кримінального кодексу України, в зв`язку із вчиненням діяння, караність якого законом усунена.

За таких обставин, подання органу пробації є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись частиною 1 статті 5, частинами 1-3 статті 74 Кримінального кодексу України, пунктом 13 частини 1 статті 537, статтею 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджену вироком Ленінського районного суду міста Харкова від 12.07.2024 року за ч.2 ст.15, ч.4 статті 185 Кримінального кодексу України до 05 років позбавлення волі, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнену від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки, - звільнити від призначеного покарання на підставі частини 2 статті 74 Кримінального кодексу України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Особову справу № 62/2024 - повернути до уповноваженого органу з питань пробації.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складено і проголошено 25.11.2024.

Суддя ОСОБА_8