Справа №621/4004/23
Провадження №1-в/621/80/24
УХВАЛА

Іменем України

29 жовтня 2024 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві подання начальника Чугуївського районного відділу № 2 філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_3 про вирішення питання щодо звільнення від покарання

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у р.п. Бороздинівський Новохоперського району Воронезької області РФ, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та фактично проживає в АДРЕСА_1 , засудженого вироком Зміївського районного суду Харківської області від 19 лютого 2024 року за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, звільненого від відбування покарання на підставі статті 75 Кримінального кодексу України з іспитовим строком 3 (три) роки, із застосуванням статті 76 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в :

Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 19 лютого 2024 року ОСОБА_4 , засуджено за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 5 років; в силу статті 75 Кримінального кодексу України від призначеного покарання звільнено з випробуванням на 3 роки, із застосуванням статті 76 Кримінального кодексу України.

Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 12.07.2023 набрав законної сили 11.04.2024.

02.09.2024 начальник Чугуївського районного відділу № 2 філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_3 звернулася до суду з поданням про вирішення питання щодо застосування норм Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких питань діяльності правоохоронних органів" за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 19 лютого 2024 року у відношенні засудженого ОСОБА_4 , шляхом звільнення його від відбування покарання.

Начальник Чугуївського районного відділу № 2 філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд подання за відсутності представника органу пробації, на задоволенні подання наполягала.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не прибув, причини своєї неявки не повідомляв.

Прокурор ОСОБА_5 до канцелярії суду подала заяву, відповідно до якої просила проводити розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до частини 5 статті 539 Кримінального процесуального кодексу України, з урахуванням характеру вирішуваного питання, неприбуття в судове засідання учасників провадження не перешкоджає проведенню судового розгляду подання.

Ознайомившись з поданням та матеріалами кримінального провадження, суд дійшов наступного:

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 539 Кримінального процесуального кодексу України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 3 Кримінального кодексу України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до частини 1 статті 5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", яким внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна), та вказану статтю викладено в наступній редакції:

"Стаття 51. Дрібне викрадення чужого майна.

Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені особою, яка три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, - тягнуть за собою накладення штрафу від шестисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб".

Таким чином, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За таких обставин, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Відповідно до частини 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року - у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 19 лютого 2024 року кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, ОСОБА_4 вчинив 13.08.2023 в період часу з 08:00 години по 12:00 годину, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в загальному розмірі 1 345 грн 00 к.

Станом на 01.01.2023 прожитковий мінімум для працездатних осіб визначений у розмірі 2 684 грн 00 коп., а 50 відсотків від його розміру - 1 342 грн.

Отже, відповідно до положень Податкового кодексу України та Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", на час вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за статтею 185 Кримінального кодексу України, був визначений у розмірі 2 684 гривень (1342х2 = 2 684).

Частинами 1-3 статті 74 Кримінального кодексу України передбачено, що звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

У цьому кримінальному провадженні наявні підстави для прийняття рішення про звільнення від призначеного судом покарання відповідно до статті 74 Кримінального кодексу України, оскільки засудженому ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, від відбування якого останній звільнений з випробуванням на строк 3 роки, за вчинення таємного викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, загальною вартістю 1 345 грн 00 к., що на цей час кваліфікується за частиною 2 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 засуджений за діяння, караність якого законом усунена.

За таких обставин, подання про вирішення питання щодо застосування норм Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких питань діяльності правоохоронних органів" за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 19 лютого 2024 року у відношенні засудженого ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а саме звільнення від відбування призначеного покарання.

Керуючись частиною 1 статті 5, частинами 1-3 статті 74 Кримінального кодексу України, пунктом 13 частини 1 статті 537, статтею 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Подання задовольнити.

2. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 19 лютого 2024 року за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, у виді позбавлення волі на строк 5 років, від відбування якого він був звільнений в силу статті 75 Кримінального кодексу України з випробуванням на строк 3 роки, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

3. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: