УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих Магаррамлі Наміга, ОСОБА_4 , представника потерпілих ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_8 , в рамках кримінального провадження № 0000749 внесеного до ЄРДР 25.10.2024, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Агрономічне, Вінницького району, Вінницької області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділення відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_8 звернулась до суду із клопотанням, погодженим із прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали кримінального провадження № 0000749 внесеного до ЄРДР 25.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, в ході розслідування якого у слідства виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 18.10.2024 близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні громадського закладу нічного клубу «ПланетаМодаБар», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , помітив раніше не знайомого йому громадянина ОСОБА_9 . В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганських дій.

Реалізовуючи свій протиправний умисел на вчинення хуліганських дій, ОСОБА_6 , грубо порушуючи громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю, нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося в нахабному виявленні зневажливого ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві норм поведінки, передбачаючи і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, усвідомлюючи явну фізичну перевагу над ОСОБА_9 , почав поводити себе зухвало та агресивно, а саме намагався на свій власний мобільний телефон сфотографувати ОСОБА_9 , при цьому одночасно ображаючи та насміхаючись над останнім, ОСОБА_6 спричинив словесну суперечку з ОСОБА_9 , демонструючи свою зверхність, з вчиненням невибіркового фізичного насильства, яке проявилося у нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

З метою припинення даної бійки, до зазначених осіб підійшов ОСОБА_4 . При цьому, ОСОБА_6 , продовжуючи злочинний умисел на вчинення хуліганських дій, наніс чисельні удари рукою в область голови та обличчя потерпілого ОСОБА_4 .

Згідно висновку судово-медичного експерта у потерпілого ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин носа, які належать до легких тілесних ушкоджень.

У подальшому ОСОБА_6 , продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення хуліганських дій, за допомогою власного мобільного телефону, викликав ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які керуючись спільним умислом продовжили вчиняти хуліганські дії. Зокрема, по прибутті до вказаного розважального закладу ОСОБА_11 , підійшовши до приміщення зазначеного нічного клубу, помітив поряд із вхідними дверима ОСОБА_12 та безпідставно почав наносити удари кулаками в ділянку тулуба та обличчя останнього.

Згідно висновку судово-медичного експерта у потерпілого ОСОБА_12 виявлено смугу депігментації в ділянці лівої брови, яка є наслідком загоєння садна. Ушкодження у вигляді садна в ділянці лівої брови у Магаррамлі Наміка належать до легких тілесних ушкоджень.

У свою чергу ОСОБА_10 , продовжуючи спільний злочинний умисел з ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , спрямованим на вчинення хуліганських дій, зайшов всередину приміщення закладу, маючи на меті протиставити себе суспільству і показати зневагу до оточуючих, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи порушити загальноприйняті правила поведінки і моральності, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, дістав із-за поясу штанів заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень предмет, зовні схожий на пістолет. Розуміючи, що його протиправна поведінка буде сприйнята відвідувачами закладу як така, що може спричинити шкоду їх здоров`ю та життю, побачивши ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та інших відвідувачів нічного закладу, що стояли поряд із гардеробною стійкою, і бажаючи самоствердитись за рахунок їхнього приниження, тримаючи в руках предмет зовні схожий на пістолет, розмахуючи ним в напрямку присутніх, супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою та словами погроз пішов до залу.

Повернувшись із залу в хол вищевказаного закладу ОСОБА_10 , усвідомлюючи свою перевагу у фізичній силі та через наявність в його лівій руці заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень предмету, зовні схожого на пістолет, почав хаотично, безпричинно, з одночасними висловленням погроз з використанням нецензурної лайки, долонею правої руки наносити один удар в область голови одному неустановленому, на даний час, відвідувачу зазначеного закладу чоловічої статі, який був одягнутий у чорний светр, білу кепку та сині джинси. Продовжуючи свою протиправну діяльність долонями правої та лівої руки ОСОБА_10 наніс не менше двох ударів в область голови іншому неустановленому, на даний час, відвідувачу закладу чоловічої статі, який був одягнутий в чорний светр та сині джинси, які були лише свідками виниклої події та стояли біля стіни холу. Після вчинення своїх хуліганських дій, нехтуючи нормами моралі, усвідомлюючи свою протиправну поведінку, ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 місце вчинення злочину залишили, з метою небажання бути викритими у своїй злочинній діяльності правоохоронними органами.

21.11.2024 о 08 год. 30 хв. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано працівниками поліції в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

21.11.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України ? грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, якщо воно вчинене із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, вчиненому групою осіб.

Вина підозрюваного ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема:

- рапорти Єдиного обліку.

- заявою ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення;

- заявою ОСОБА_12 про вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом допиту потерпілих,

- висновком експерта № 1137/1139 від 11.11.2024,

- висновком експерта № 1136 від 11.11.2024,

- виписка із медичної установи № 37334 з МКЛ ШМД м. Вінниці від 18.10.2024.

- протоколом огляду відеопису;

- протокол затримання ОСОБА_6 від 21.11.2024.

- повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 21.11.2024.

- протоколом обшуку від 21.11.2024 за місцем проживання ОСОБА_6

- іншими доказами в їх сукупності.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із вчиненим кримінальним правопорушенням, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань, кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри та ризики, передбачені 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- підозрюваний ОСОБА_6 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки розуміє, про те що підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років позбавлення волі.

- з метою уникнення від кримінальної відповідальності підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному проваджені, шляхом залякування чи погроз, оскільки останній через декілька днів після вчинення злочину прийшов до одного із потерпілих, а саме Магаррамлі Наміка та чинив на нього психологічний тиск, з метою надання потерпілим недостовірних показів досудовому слідству.

- підозрюваний ОСОБА_6 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки відносно останнього 01.11.2024 скеровано обвинувальний акт до Вінницького міського суду за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 ККУ, однак останній на шлях виправлення не став та продовжує вчиняти інші злочини пов`язані із застосуванням насильства.

Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

1) особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки;

2) особиста порука, оскільки в ОСОБА_6 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу;

3) застава, оскільки підозрюваний офіційно не працевлаштований та не має офіційного джерела доходів, а в разі сплати застави іншою особою він зможе продовжити злочинну діяльність чи переховуватися від слідства та суду, а також те, що на підставі того, що відповідно пункту 1, частини 4, статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

4) домашній арешт, оскільки в силу суворості міри покарання підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, внаслідок чого імовірно можливо покине місце проживання.

Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам.

Відповідно до пункту 4, частини 2, статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, відносно ОСОБА_6 може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки він підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Згідно ч. 3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування .

Враховуючи викладене слідчий просила слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, слідчому судді пояснив, що по кримінальному провадженні існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому останньому необхідно обрати саме запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні заявив, що відмовляється від показів наданих при його допиті в якості потерпілого, оскільки під час допиту на нього чинився тиск з боку представників поліції, разом з тим працівниками правоохоронного органу не повідомлено про його права та обов`язки, зокрема про можливість скористатися правовою допомогою адвоката під час допиту. Зазначив, що жодних претензій до підозрюваного ОСОБА_6 не має.

Потерпілий ОСОБА_13 в судовому засіданні заявив, що до правоохоронних органів з заявою про вчинення щодо нбого кримінального правопорушення не звертався та не мав наміру звертатись, від показів наданих при його допиті в якості потерпілого відмовляється. Зазначив, що жодних претензій до підозрюваного ОСОБА_6 не має.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_5 підтримала думку своїх підзахисних - Магаррамлі Наміга та ОСОБА_4 та просила слідчого судді відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання слідчого та просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, надав суду письмові заперечення.

Підозрюваний ОСОБА_6 думку адвоката підтримав.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

В даному конкретному випадку слідчим в матеріалах клопотання, а прокурором в судовому засіданні, не доведено, що вказана ступінь втручання в права та свободи особи можуть виправдати потреби досудового розслідування, а також, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків визначених КПК України.

Під час вирішення питання про обрання підозрюваному міри запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останньої та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_6 одружений, має на утриманні малолітню дитину, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, як встановлено в судовому засіданні жодним чином не переховувався від органів досудового розслідування, має міцні соціальні зв`язки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її соціальними зв`язками, у якій її переслідують та міжнародними контактами.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення із під варти. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Посилання органу досудового розслідування про наявність в кримінальному провадженні ризиків, які обумовлюють доцільність застосування тримання підозрюваного під вартою фактично обґрунтовано лише тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого злочину, який є тяжким. Проте, сама лиш тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючими елементами при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не можуть бути достатніми підставами для законності тримання особи під вартою.

Доводи клопотання слідчого за погодженням із прокурором в тій частині, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені.

Незважаючи на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, не має негативних характеристик, має міцні соціальні зв`язки та не представляє собою будь якої соціальної небезпеки.

З обставин, наведених в клопотанні органу досудового розслідування слідує, і зазначене встановлено в ході судового розгляду, що ризики не виправдовують застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України слідчий суддя має право застосувати до підозрюваного інший, більш м`який запобіжний захід.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити її належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам.

З огляду на вищенаведене, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, дані про особу підозрюваного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, соціальні зв`язки, з урахуванням відсутності належного обґрунтування існуючих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України в самому клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та не доведеності належним чином наявності таких ризиків прокурором під час розгляду справи, слідчим суддею не встановлено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної та запобігти вказаним ризикам.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя не встановив підстав щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки обставин необхідності тримання особи під вартою в даному конкретному випадку не має, а тому необхідним та достатнім запобіжним заходом буде запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце свого проживання цілодобово. При цьому, саме такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України та в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_8 , в рамках кримінального провадження № 0000749 внесеного до ЄРДР 25.10.2024, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що полягає у цілодобовій забороні залишати житло, в якому він проживає, а саме: АДРЕСА_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 20 січня 2025 року включно.

Строк дії ухвали суду визначити до 20 січня 2025 року включно.

Відповідно до ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , такі обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- цілодобово не відлучатись з місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- утриматись від спілкування із особами, які являються потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання закордонний паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за кордон;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу суду для організації виконання направити начальнику ГУНП у Вінницькій області.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_8 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя