Справа № 383/546/20
Номер провадження 1-кп/383/11/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бобринецького районного суду Кіровоградської області об`єднане кримінальне провадження №0000090 від 31.10.2020 року, №0000181 від 01.06.2020 року, №0000190 від 01.11.2022 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сергіївка Приморського краю Російської Федерації, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, з професійно-технічною освітою, не військовозобов`язаного, раніше судимого:

17.12.2008 року Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в розмірі 1190 грн.;

17.06.2009 року Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ст.76, ч.2 ст.190 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

21.01.2010 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.296, ст.71 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі;

28.01.2020 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч.ч. 1, 2 ст.185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.3 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Бобринецькому районному суді Кіровоградської області перебуває об`єднане кримінальне провадження №0000090 від 31.10.2020 року, №0000181 від 01.06.2020 року, №0000190 від 01.11.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.3 ст.185, ч.4 ст.185 КК України.

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000190 від 01.11.2022 року ОСОБА_5 обвинувачується зокрема у тому, що він 01.11.2022 року, близько 15 години 20 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 прийшли до домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_7 мав відвідати свою бабусю, яка проживає за вказаною адресою. В той час, як ОСОБА_7 зайшов до будинку домоволодіння за вищевказаною адресою, ОСОБА_5 залишився чекати його за межами домоволодіння.

В цей час, ОСОБА_5 помітив на паркані домоволодіння за вищевказаною адресою шкіряну сумку, належну потерпілій ОСОБА_8 та у нього виник прямий умисел на таємне викрадення майна, належного потерпілій. Будучи особою раніше судимою за вчинення злочинів проти власності, при раптово виниклому умислі на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, повторно, шляхом вільного доступу, ОСОБА_5 відкрив вищезазначену шкіряну сумку, звідки таємно викрав належний потерпілій ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Тесnо POP 2f», IMEI 1: НОМЕР_1 та IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім карткою НОМЕР_3 , вартість якого відповідно до висновку експерта №4330/22-27 від 04.11.2022 року становить 1049,50 грн.

З викраденим мобільним телефоном, належним потерпілій ОСОБА_8 , ОСОБА_5 залишив місце вчинення злочину та обернувши його у свою власність розпорядився ним на власний розсуд як особистим, зберігаючи при собі.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

18.10.2024 року обвинувачений ОСОБА_5 подав клопотання про закриття кримінального провадження №0000190 від 01.11.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України у зв`язку з тим, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року, яким змінено вартість викраденого майна, яка необхідна для визначення правопорушення як кримінально караного, а розмір викраденого майна, який ставиться обвинуваченому у провину 1049,50 грн. наразі не утворює складу злочину за ч.4 ст.185 КК України. Також в клопотанні просив скасувати запобіжний захід та повернути заставу.

Обвинувачений та його захисник клопотання підтримали та просили його задовольнити. Обвинувачений пояснив, що заставу внесли батьки з дружиною.

Прокурор не заперечив проти задоволення клопотання щодо закриття кримінального провадження так як наявні підстави для закриття провадження за ч.4 ст.185 КК України відповідно до закону, та заперечив проти повернення обвинуваченому застави.

Судом роз`яснено учасникам процесу, що вказана підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому обвинувачений має право на продовження судового розгляду у загальному порядку, однак обвинувачений підтримав клопотання.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Згідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану 01.11.2022 року у ОСОБА_8 на суму 1049,50 грн.

На час вчинення інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_5 діяння, що мало місце 01.11.2022 року, положення ч.1 ст.51 КУпАП діяли в редакції Закону №1449-VI від 04.06.2009 року, згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч.3 ст.51 КУпАП в редакції Закону №1449-VI від 04.06.2009 року).

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

З 01.01.2022 року набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2022 року в сумі 2481 грн. Отже, податкова соціальна пільга у 2022 році складала 1240 грн. 50 коп.

Положеннями ст.185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

У нормах КК України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом крадіжки.

Таким чином, відповідно до ч.3 ст.51 КУпАП в редакції Закону №1449-VI від 04.06.2009 року у 2022 році, крадіжка чужого майна вважалася дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 248 грн. 10 коп. Якщо вартість викраденого майна перевищувала 248 грн. 10 коп., то наставала кримінальна відповідальність.

Отже, таємне викрадення чужого майна вартістю до 248 грн. 10 коп. у 2022 році, кваліфікувалося за ч.1 ст.51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, а таємне викрадення чужого майна вартістю понад 248 грн. 10 коп. - за ч.1 ст.185 КК України (крадіжка), а за наявності кваліфікуючих ознак - за відповідною частиною статті 185 КК України.

З 09.08.2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 року.

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції.

Згідно з ч.1 ст.51 КУпАП в редакції Закону №3886-IX від 18.07.2024 року, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.51 КУпАП в редакції Закону №3886-IX від 18.07.2024 року, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.2 ст.4 КК України).

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6 ст.3 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч.1 ст.5 КК України).

Отже, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення правопорушення, що становить 2481 грн. (1240,50 х 2), та на час розгляду справи кримінальним правопорушенням не являється, а відтак суд доходить висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність інкримінованого ОСОБА_5 діяння, що мало місце 01.11.2022 року, оскільки вартість майна, у здійсненні крадіжки у якої останній обвинувачується, згідно обвинувального акту становить 1049,50 грн., що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2481 грн.).

Відповідно до п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частиною 7 статті 284 КПК України передбачено, що ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч.1 або п. 1-2 ч.2 цієї статті, поставляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст.479-2 цього Кодексу.

Так, згідно із ч.3 ст.479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Отже, враховуючи наведене та те, що під час судового розгляду об`єднаного кримінального провадження відносно ОСОБА_5 втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ним діяння, що мало місце 01.11.2022 року і обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, суд доходить висновку про наявність правових підстав для закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов не заявлявся.

По справі є процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи №4330/22-27 від 04.11.2022 року в сумі 1510 грн. 16 коп., які суд відносить на рахунок держави.

Долю речового доказу суд вирішує у відповідності до правил ст.100 КПК України.

Щодо повернення застави.

Доказів внесення застави, а саме документ, який підтверджує внесення коштів та особу яка внесла кошти, обвинуваченим суду не надано, а тому клопотання обвинуваченого про повернення застави задоволенню не підлягає. Крім того, застосований ухвалою слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 03.11.2022 року запобіжний захід у виді тримання під вартою із можливістю внесення застави з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України, після об`єднання кримінальних проваджень є запобіжним заходом по об`єднаному кримінальному провадженню. На даний час судовий розгляд об`єднаного кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.3 ст.185 КК України продовжується, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України ризики не зменшились та продовжують існувати, натомість обвинувачений перешкоджає даному кримінальному провадженню так як допускає порушення процесуальних обов`язків щодо явки до суду, допускає явку в судове засідання з ознаками алкогольного сп`яніння, тому підстави для скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та повернення застави за заявою обвинуваченого відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 284, 314, 372, 479-2 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження задовольнити.

Об`єднане кримінальне провадження №0000090 від 31.10.2020 року, №0000181 від 01.06.2020 року, №0000190 від 01.11.2022 року в частині обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, закрити у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Продовжити судовий розгляд об`єднаного кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.3 ст.185 КК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи в сумі 1510 грн. 16 коп. віднести на рахунок держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 03.11.2022 року на мобільний телефон марки «Тесnо POP 2f», IMEI 1: НОМЕР_1 та IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім карткою НОМЕР_3 , переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із забороною розпорядження та користування вказаним майном, після набрання цим вироком законної сили скасувати.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Тесnо POP 2f», IMEI 1: НОМЕР_1 та IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім карткою НОМЕР_3 , переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_8 , після набрання цією ухвалою законної сили залишити законному володільцю потерпілій ОСОБА_8 .

У скасуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та поверненні застави відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а в частині запобіжного заходу - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1