Справа № 302/1630/24
Провадження № 1-кс/302/333/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року селище Міжгір`я

Слідчий суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Міжгірського відділу Хустського окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000211 від 05 листопада 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

05 листопада 2024 року слідчий СВ відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, яке погоджене з прокурором Міжгірського відділу Хустського окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, та в якому слідчий просить застосувати захід забезпечення кримінального провадження арешт рухомого майна, яке вилучено під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, що проводився 04 листопада 2024 року.

На обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначає, що відділенням поліції №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000211 від 05 листопада 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 04.11.2024, біля 18.20 години ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , техпрацівник Міжгірської водобалансної станції, керуючи автомобілем «ЗАЗ-Lanos» Д.Н.З. НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою «Нижні Ворота-Колочава-Буштино» в напрямку із смт. Міжгір`я до с. Келечин, а саме у с. Репинне, Хустського району Закарпатської області неподалік будинку №154, об`їжджаючи припаркований на свої смузі руху автомобіль, виїхав на зустрічну смугу руху та здійснив наїзд на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , не працюючого, який будучи в стані алкогольного сп`яніння лежав на проїжджій частині дороги навпроти припаркованого автомобіля із власним велосипедом синього кольору, одягнутий в темний одяг, на неосвітлюваній ділянці дороги. Внаслідок ДТП ОСОБА_6 помер на місці події.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.2 ст. 286 КК України.

Слідчий зазначає, що 04.11.2024 у період часу з 19:00 по 21:15 годин в АДРЕСА_3 був проведений огляд місця події, в ході якого було виявлено та вилучено транспортний засіб марки «ЗАЗ-Lanos» Д.Н.З. НОМЕР_1 після чого його було передано на зберігання на майданчик тимчасового тримання Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області та велосипед синього кольору і сліди речовин бурого та білого кольору з днища транспортного засобу «ЗАЗ-Lanos» Д.Н.З. НОМЕР_1 після чого їх було передано на зберігання в кімнату речових доказів ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області.

З огляду на викладене, беручи до уваги те, що тимчасово вилучене майно має істотне значення для проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, оскільки зберегло на собі сліди скоєного кримінального правопорушення і необхідне для проведення ряду судових експертиз у кримінальному провадженні, з метою досягнення дієвості кримінального правопорушення, слідчий вважає необхідним застосувати такий захід забезпечення як арешт майна.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з?явився, про день та час розгляду клопотання повідомлялися судом своєчасно та належним чином, проте у поданому клопотанні (п.3) просить розглянути клопотання про арешт майна без його участі, на задоволенні поданого клопотання наполягає.

Володілець майна (автомобіля), щодо якого вирішується питання про накладення арешту, ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, проте на адресу суду подано письмову заяву, в якій просить клопотання слідчого про арешт майна розглянути без його участі, заперечень щодо накладення арешту на автомобіль, він не має.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання слідчого, яке погоджено з прокурором, та додані до клопотання документи на його обґрунтування щодо необхідності накладення арешту на перелічене у клопотанні майно, та проаналізувавши докази на підтвердження та обґрунтування заявленого слідчим клопотання у їх сукупності, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого з наступних підстав.

Згідно положень ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 цього Кодексу, зокрема, якщо вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засобі чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення або зберегли на собі його сліди.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно приписів ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Беручи до уваги те, що в теперішній час виникла необхідність у застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості, а саме в застосуванні такого заходу забезпечення як арешт майна, яке визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, слідчий просив накласти арешт на вищевказане майно.

Враховуючи, що тимчасово вилучене майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, повернення цього майна володільцю, може призвести до зникнення, втрати та його пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, та з метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, вважаю необхідним винести ухвалу про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч.4 ст.170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим СВ ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 14 жовтня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000211 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 04.11.2024, біля 18.20 години ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , техпрацівник Міжгірської водобалансної станції, керуючи автомобілем «ЗАЗ-Lanos» Д.Н.З. НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою «Нижні Ворота-Колочава-Буштино» в напрямку із селища Міжгір`я до села Келечин, а саме у АДРЕСА_3 , об`їжджаючи припаркований на свої смузі руху автомобіль, виїхав на зустрічну смугу руху та здійснив наїзд на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , не працюючого, який будучи в стані алкогольного спяніння лежав на проїжджій частині дороги навпроти припаркованого автомобіля із власним велосипедом синього кольору, одягнутий в темний одяг, на неосвітлюваній ділянці дороги. Внаслідок ДТП ОСОБА_6 помер на місці події.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 04.11.2024 року, складеного слідчим СВ ВП №2 Хустського РУП ОСОБА_3 вбачається, що 04 листопада 2024 року в період часу з 19 години 00 хвилин по 21 годину 15 хвилин, в ході якого було виявлено та вилучено транспортний засіб марки «ЗАЗ-Lanos» Д.Н.З. НОМЕР_1 після чого його було передано на зберігання на майданчик тимчасового тримання Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області та велосипед синього кольору і сліди речовин бурого та білого кольору з днища транспортного засобу «ЗАЗ-Lanos» Д.Н.З. НОМЕР_1 після чого їх було передано на зберігання в кімнату речових доказів ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Відповідно до постанови слідчого СВ ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 від 05 листопада 2024 року вищезазначене тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль транспортний засіб марки «ЗАЗ-Lanos» Д.Н.З. НОМЕР_1 , велосипед синього кольору та сліди речовин бурого та білого кольору з днища транспортного засобу «ЗАЗ-Lanos» Д.Н.З. НОМЕР_1 , визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні № 0000211, що у відповідності до ч.2 ст.167 КПК України - є підставою для накладення арешту.

З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги, що повернення тимчасово вилученого майна може привести до зникнення, його втрати, або настанню інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, та з метою досягнення дієвості кримінального провадження, та необхідності проведення в подальшому судових експертиз, вважаю необхідним застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт цього майна, тому на підставі вищезазначеного, підлягає задоволенню у повному обсязі клопотання слідчого про арешт вищевказаного майна, яке було виявлено та вилучено під час огляду місця події 04 листопада 2024 року.

Приймаючи до уваги те, що вищевказане майно у кримінальному провадженні № 0000211 є речовим доказом і не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню та встановленню істини в ході досудового розслідування по ньому, тому слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на тимчасово вилучене майно та заборонити будь-яким особам користуватися, розпоряджатися цим майном до прийняття рішення про скасування арешту.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 167, 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке тимчасово вилучено під час огляду місця дорожнього транспортної пригоди 04 листопада 2024 року, а саме на:

- транспортний засіб марки «ЗАЗ-Lanos» Д.Н.З. НОМЕР_1 власником якого являється Закарпатський центр з гідрометеорології, а володільцем ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- велосипед синього кольору.

Заборонити власнику вказаного транспортного засобу та будь-яким іншим особам розпоряджатися, користуватися вищезазначеним рухомим майном до прийняття рішення про скасування арешту.

Слідчому СВ ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 вирішити питання щодо подальшого збереження вищевказаного майна, на яке накладений арешт.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення, відповідно до п.9 ч.1 ст.309, ст.395 КПК України.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, проте не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1