Справа № 743/1218/23
Провадження № 1-кп/737/23/24
УХВАЛА

31 жовтня 2024 р. с-ще Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001412 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горностаївка Ріпкинського району Чернігівської області, особи без громадянства, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час утримується в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», раніше судимого:

- 22.10.2002 Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- 30.03.2005 Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки та 6 місяців;

- 09.02.2006 Куликівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;

- 19.09.2014 Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки та 8 місяців;

- 29.12.2014 Чернігівським районним судом Чернігівської області ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 та ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки та 10 місяців;

- 08.06.2015 Городнянським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років;

- 10.12.2015 Куликівським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років та 6 місяців, звільнений з місць позбавлення волі 08.06.2017 року;

- 19.02.2018 Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 08.05.2018 Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 21.04.2020 Куликівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі;

- 11.02.2021 Бобровицьким районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців; 01.03.2023 звільнений з ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» у зв`язку із закінченням строку покарання;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що у період з 20 по 30 квітня 2023 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, у проміжок часу з 15 год 00 хв по 17 год 00 хв, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на всій території України введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 №2915-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно, викрав з лавочки, розташованої біля вказаного будинку мобільний телефон марки «Ноnог DUA-L22», вартістю 1227 грн 00 коп, що належить ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Після того, у період з 20 по 30 квітня 2023 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, у проміжок часу з 10 год 30 хв по 17 год 00 хв, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом обману ОСОБА_7 , під приводом отримання у тимчасове користування для особистих потреб, заволодів велосипедом марки «Omega Formula» вартістю 2750 грн 00 коп., що належить ОСОБА_7 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

24 квітня 2023 року, близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на всій території України введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 №2915-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, знаходячись в будинку АДРЕСА_4 , шляхом вільного доступу, таємно викрав з веранди вказаного будинку мобільний телефон марки «Realme RMX 3231» (С11 2021) вартістю 1832 грн 74 коп, що належить ОСОБА_8 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Після того, 31 травня 2023 року, близько 21 год 00 хв ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на всій території України введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента України від 01.05.2023 №254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 №3057-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно із залу вказаного будинку викрав ноутбук марки «НР 250 G8», вартістю 11 266 грн, що належить Тарасо-Шевченківському закладу загальної середньої освіти І-III ст. Любецької селищної ради, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, відповідно до якого за ст. 51 КУпАП настає адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу І розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно з п.п. 169.1.1, п.169.1 ст. 169 ПК України податкова соціальна пільга встановлюється у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць з 1 січня встановлено у розмірі 2684 гривні.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_4 таємного викрадення чужого майна у потерпілого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_8 , кваліфікованих за ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2684 грн (1342х2=2684). Таким чином, вартість викраденого була меншою за розмір, з якого настає кримінальна відповідальність.

До суду від прокурора надійшло клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння в частині викрадення майна у потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

До початку судового засідання від ОСОБА_4 надійшло клопотання про закриття кримінального провадження відносно нього щодо епізодів крадіжок у потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Прокурор у судовому засіданні своє клопотання про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, за якими вартість викраденого майна не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян підтримала.

В судовому засіданні ОСОБА_4 проти закриття кримінального провадження в частині звинувачення у таємному викраденні майна потерпілого ОСОБА_6 у період з 20 по 30 квітня 2023 року та майна потерпілого ОСОБА_8 24.04.2023 не заперечував.

Захисник проти закриття кримінального провадження у частині, визначеній стороною обвинувачення, не заперечував.

Вислухавши учасників справи, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до висновку, що клопотання сторони обвинувачення підлягає повному задоволенню, клопотання ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження підлягає частковому задоволенню виходячи з такого:

Відповідно до положень ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до абзацу четвертого частини сьомої статті 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст.479-2 цього Кодексу.

Як передбачено ч. 1 ст.479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Висновок суду про необхідність закриття даного кримінального провадження узгоджується з висновками Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеними у постанові від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21, де зазначено, що Об`єднана палата виходить з того, що статті 185, 190, 191 фактично містять відсилку до ст. 51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна. Таким чином, кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 до 2 НМ безпосередньо вплинула на суть таких кримінально караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він указаний законодавцем у ст. 51 КУпАП.

Отже, із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК України може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 НМ. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

Як наслідок для діянь, які на час їх вчинення становили кримінальне правопорушення за статтями 185, 190 або 191 КК України, але в яких вартість предмета кримінального правопорушення не перевищувала 2 НМ, обговорювана зміна «скасовує кримінальну протиправність діяння» у значенні ст. 5 КК України. При цьому, визначення суми, яка дорівнює 2 НМ, здійснюється виходячи з розміру НМ, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Таким чином, з урахування того, що обвинувачений ОСОБА_4 надав згоду на закриття кримінального провадження, суд дійшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, у таємному викраденні майна потерпілого ОСОБА_6 у період з 20 по 30 квітня 2023 року вартістю 1227,00 грн та майна потерпілого ОСОБА_8 24.04.2023 вартістю 1832,74 грн на підставі п. 4.-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Разом з тим, вартість велосипеда марки «Omega Formula», що належить ОСОБА_7 становить 2750 грн 00 коп, що перевищує розмір дрібного викрадення - 2 неоподатковуваних мінімуми, визначених на 2023 рік, розмір яких становить 2684 грн, тому в цій частині кримінальне провадження закриттю не підлягає.

Процесуальні витрати в зазначеній частині кримінального провадження слід віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, окрім обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, за зазначеними епізодами не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 369, 372, 395, 479-2 КПК України, ст. 5 КК України,

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 у період з 20 по 30 квітня 2023 року та майна потерпілого ОСОБА_8 24.04.2023 року закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В іншій частині клопотання ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження залишити без задоволення.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- мобільний телефон марки «Ноnог DUA-L22» - залишити потерпілому ОСОБА_6 ;

- мобільний телефон «Realme RMX 3231» (С11 2021) та коробку з-під нього, які зберігаються в камері збереження речових доказів ЧРУП ГУНП в Чернігівській області - повернути потерпілому ОСОБА_8 .

Процесуальні витрати на залучення експертів в даній частині кримінального провадження віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1