н/п 1-кс/766/6839/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання в.о. заступника начальника СВ Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_6 про застосування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.369-2 КК України, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

встановила:

Слідчий у кримінальному провадженні звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваним залишати місце свого проживання з 19-00 години до 06-00 години.

Обґрунтування клопотання.

Слідчим відділенням Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Кваліфікація кримінального правопорушення ч.2 ст.369-2 КК України, тобто одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до положення про територіальний сервісний центр МВС, який затверджено наказом МВС №1646 від ІНФОРМАЦІЯ_2 у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України та цим Положенням.

Територіальний сервісний центр МВС відповідно до чинного законодавства приймає іспити на право керування транспортними засобами всіх категорій, здійснює видачу та обмін національного й міжнародного посвідчень водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії та вносить інформацію до Єдиного державного реєстру МВС.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції» посадові особи територіального сервісного центру прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави, так як територіальний сервісний центр являється юридичною особою публічного права.

Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше березня 2024 року, маючи можливість впливати на прийняття рішень посадовими особами територіального сервісного центру МВС №4841 (м. Миколаїв), вирішив організувати схему протиправного збагачення, забезпечуючи успішне складання громадянами України теоретичних та практичних іспитів на право керування транспортними засобами у вказаному територіальному сервісному центрі.

ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення протиправним шляхом, 26.04.2024 року висловив вимогу ОСОБА_7 про необхідність передачі йому грошових коштів в сумі 10000 грн. за вплив на посадових осіб територіального сервісного центру, для вирішення питання щодо позитивного складання ним практичного іспиту на право керування транспортним засобом та повідомив, що в разі невиконання його вимог, йому жодним чином не вдасться самостійно скласти вказаний іспит.

У зв`язку з крайньою необхідністю вирішення питання щодо складання практичного іспиту на право керування транспортним засобом та з метою запобігання настання шкідливих наслідків щодо своїх прав та законних інтересів, ОСОБА_7 був вимушений погодитись на незаконну пропозицію ОСОБА_4 щодо передачі йому неправомірної вигоди.

У подальшому, ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного умислу, метою якого є протиправне особисте збагачення, 07.05.2024, о 17.21 год., перебуваючи у салоні автомобіля «TOYOTA CAMRY» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на вулиці за адресою: АДРЕСА_1 біля ТЦ «Променад Плаза», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, отримав від ОСОБА_7 раніше обумовлену суму неправомірної винагороди - грошові кошти в сумі 10000 грн. за вплив на посадових осіб територіального сервісного центру МВС №4841 (м. Миколаїв), які відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави, для вирішення питання щодо позитивного складання ОСОБА_7 практичного іспиту на право керування транспортним засобом у вказаному територіальному сервісному центрі.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.369-2 КК України, тобто одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Так, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення протиправним шляхом, 03.05.2024, висловив вимогу ОСОБА_8 про необхідність передачі йому грошових коштів в сумі 15000 грн. за вплив на посадових осіб територіального сервісного центру, для вирішення питання щодо позитивного складання ним теоретичного іспиту на право керування транспортним засобом та повідомив, що в разі невиконання його вимог, йому жодним чином не вдасться самостійно скласти вказаний іспит.

У зв`язку з крайньою необхідністю вирішення питання щодо складання теоретичного іспиту на право керування транспортним засобом та з метою запобігання настання шкідливих наслідків щодо своїх прав та законних інтересів, ОСОБА_8 був вимушений погодитись на незаконну пропозицію ОСОБА_4 щодо передачі йому неправомірної вигоди.

У подальшому, ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного умислу, метою якого є протиправне особисте збагачення, 21.05.2024, о 18.03 год., перебуваючи на вулиці за адресою: АДРЕСА_2 біля кав`ярні «Черчиль», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, отримав від свідка ОСОБА_8 раніше обумовлену суму неправомірної винагороди - грошові кошти в сумі 10000 грн. за вплив на посадових осіб територіального сервісного центру МВС №4841 (м. Миколаїв), які відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави, для вирішення питання щодо позитивного складання свідком ОСОБА_8 теоретичного іспиту на право керування транспортним засобом у вказаному територіальному сервісному центрі.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.369-2 КК України, тобто одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

22.08.2024 ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ч.1 ст.278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.369-2 КК України.

Підозра ОСОБА_4 у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також необхідність застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обґрунтовуються наступними доказами, зібраними під час досудового розслідування та наявними в матеріалах кримінального провадження, а саме: протоколом за результатами проведення НСРД аудіо-, відео контроль особи від 03.05.2024; протоколом за результатами проведення НСРД аудіо-, відео контроль особи від 21.05.2024 встановлено, що 07.05.2034; протоколом за результатами проведення НСРД контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 08.05.2024; протоколом за результатами проведення НСРД аудіо-, відео контроль особи від 21.05.2024; протоколом за результатами проведення НСРД візуальне спостереження за особою від 21.05.2024; протоколом за результатами проведення НСРД аудіо-, відео контроль особи від 21.05.2024; протоколом за результатами проведення НСРД візуальне спостереження за особою від 28.05.2024; протоколом за результатами проведення НСРД контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 22.05.2024; протоколами за результатами проведення НСРД аудіо-, відео контроль особи від 18.06.2024; протоколами допиту свідків ОСОБА_7 . ОСОБА_8 ; протоколом за результатами проведення НСРД від 19.06.2024; іншими матеріалами кримінального провадження.

Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочину є достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.369-2 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду. У зв`язку із тим, що він підозрюється у корупційних кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.369-2 КК України, має задовільний стан здоров`я, не має місця роботи, але одночасно з цим має добре фінансове становище. У зв`язку із викладеним, існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний, розуміючи ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення буде намагатися уникнути кримінальної відповідальності, тим самим переховуючись від органу досудового розслідування та в подальшому суду;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, у кримінальному провадженні. Так, надані підозрюваному ОСОБА_4 копії матеріалів кримінального провадження, якими обґрунтовується вказане клопотання, не зважаючи на те, що анкетні дані свідків та потерпілих змінено з метою забезпечення їх безпеки, дасть змогу ОСОБА_4 ідентифікувати їх особистості, у зв`язку з чим останній може безперешкодно на них вплинути на потерпілого ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_8 , змусивши їх змінити надані раніше покази;

- вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 продовжує свою злочинну діяльність, пов`язану із незаконним впливом на посадових осіб територіального сервісного центру з метою отримання громадянами України водійських посвідчень відповідної категорії. Вказаний факт свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_4 , без застосування до нього вказаного запобіжного заходу, може безперешкодно вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи наведені обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, його характер та значну суспільну небезпеку, а також те, що є достатні підстави вважати що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення, то з метою запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправних діянь ОСОБА_4 , враховуючи, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, існують, слід прийти до висновку, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку підозрюваного, а тому відповідно вимог ст.ст. 177, 181 та 194 КПК України, щодо останнього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Доводи сторін у судовому засіданні.

Прокурор підтримала подане клопотання, просила його задовольнити та застосувати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного не заперечував проти застосування його підзахисному запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, однак зазначив, що фактично заявлені прокурором ризики є мінімальними та не обґрунтованими. Щодо переховування від слідства вказав, що ОСОБА_4 є фізичною особою-підприємцем та має дохід від підприємницької діяльності, є інвалідом дитинства ІІІ групи, отримує пенсію, крім того, має сім`ю: дружину та двоє неповнолітніх дітей, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки. Щодо здійснення тиску на свідків чи потерпілих, то зазначив, що потерпілі особи є залегендованими органом досудового слідства, а тому здійснення на них тиску є неможливим. Крім того, зазначив, що його підзахисних із своєю сім`єю мають статус вимушено переміщених осіб та знімають житло у м. Києві за адресою: АДРЕСА_3 , а тому просить застосувати йому запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту саме за цією адресою.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника, не заперечував проти застосування йому запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту за адресою, зазначеною адвокатом.

Мотивація суду.

Заслухавши думку учасників розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частина 1 ст.181 КПК України передбачає, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Частиною 2 ст.181 КПК України визначено, що домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим відділенням Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000014 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, а саме: одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Обставини правопорушення викладені у клопотанні.

22.08.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

На даному етапі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які досліджені у судовому засіданні та слідчим суддею під час прийняття процесуального рішення.

У клопотанні вказано, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність ризику переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та суду, враховуючи те, що ОСОБА_4 має місце реєстрації, та як вимушено переміщена особа має постійне місце проживання у м. Києві та не вчинив жодних дій, які б свідчили про його переховування від органів слідства або суду. Крім того, підозрюваний має сім`ю: дружину та двох неповнолітніх дітей (2014 та 2016 років народження), які проживають разом з ним, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки. Крім того, прокурором не надано слідчому судді конкретних фактів та обставин про дії підозрюваного, які б свідчити про його намагання переховуватися від слідства або суду.

На переконання слідчого судді наявність підозри та застосовування будь-якого іншого запобіжного заходу вже є стримуючим фактором від переховування від органу досудового розслідування та суду і належної процесуальної поведінки особи.

Щодо тиску на потерпілих та свідків, слідчий суддя зазначає, що прокурор не зазначив в чому саме може проявлятися цей тиск та які наслідки він може мати для досудового розслідування, враховуючи, що допитані у кримінальному провадженні свідки, які у подальшому визнані потерпілими у кримінальному провадженні, є особами, анкетні дані яких змінено відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства, а тому вони не є відомими стороні захисту, тому незрозуміло яким чином та у який спосіб на вказаних осіб може бути вчинено тиск.

На думку слідчого судді існує ризик, визначений п.5 ч.1 ст.177 КК України вчинення іншого кримінального правопорушення, зважаючи на те, що підозрюваний хоча раніше і не був судимий, однак правопорушення, які інкримінуються ОСОБА_4 у всіх епізодах, направлені на отримання доходу незаконним шляхом. Багатоепізодність інкримінованих ОСОБА_4 правопорушень вказує на системність поведінки підозрюваного щодо незаконного заволодіння коштами інших осіб.

Щодо покладення обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України:

Щодо місця виконання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя зазначає, що у судовому засіданні стороною захисту надано інформацію та документи, які підтверджують, що постійним місцем проживання ОСОБА_4 наразі є: АДРЕСА_3 , де він проживає разом із своєю сім`єю, чого не заперечував і сам прокурор, тому доцільним буде обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту саме за вказаною адресою.

У зв`язку із обранням підозрюваній запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, та встановлення ризиків кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне визначити такі обов`язки, які забезпечать встановлені ризики, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження; не відлучатися з міста Києва без дозволу слідчого, прокурора та суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.

Частина 6 ст.181 КПК України передбачає, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. А у відповідності до ч.7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців.

Керуючись ст.ст.132, 177, 178, 179, 183, 184, ч. 5 ст.194, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , у період часу з 19:00 години до 06:00 години.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- не відлучатися з міста Києва без дозволу слідчого, прокурора та суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали до 22 жовтня 2024 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1