Справа № 366/3224/24
Провадження №1-кс/366/369/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2024 смт. Іванків

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Дарницької Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_5 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 29.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 267-1 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор звернувся в суд з клопотанням, у якому просив накласти арешт, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на тимчасово вилучене майно, а саме на:

вилучений 29.10.2024 на КПП «Дитятки» зони відчуження, що постраждала внаслідок катастрофи на Чорнобильській АЕС, вантажний автомобіль марки «ГАЗ», моделі «3307», 1991 р.в., синього кольору, реєстраційний номер на чорному фоні НОМЕР_1 та технічний талон на цей транспортний засіб серії НОМЕР_2 , виданий ІНФОРМАЦІЯ_1 , що належить військовій частині НОМЕР_3 ;

вилучені колоди дерев виду «Сосна звичайна» довжиною по 4 метри кожна у кількості 15 одиниць різних діаметрів, які чіповані та на вивезення яких за межі Чорнобильської зони відчуження були відсутні дозвільні документи.

Клопотання мотивоване тим, що 29.10.2024 до ЧЧ ВП № 3 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 ППОП про те, що під час несення служби на КПП «Дитятки» зони відчуження ЧАЕС, при перевірці вантажного автомобіля ГАЗ 3307 з д.н.з. НОМЕР_1 (на чорному фоні) під керуванням військовослужбовця ОСОБА_6 , встановлено, що автомобіль навантажений колодами дерева виду «Сосна звичайна» різного діаметру, які чіповані, довжиною по 4 м кожна в кількості 15 колод. Будь-які документи на цю деревину відсутні, її мали намір незаконно вивезти за межі зони відчуження для того, щоб в подальшому будувати фортифікаційні споруди.

29.10.2024 слідчим СВ ВП № 3 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області проведено огляд місця події на КПП «Дитятки», в ході якого виявлені автомобіль з деревиною вилучено до ВП № 3 Вишгородського РУП.

Цього ж дня тимчасово вилучене майно визнано речовими доказами.

Автомобіль належить на праві власності військовій частині НОМЕР_3 .

Таким чином, прокурор просив накласти на тимчасово вилучене майно арешт шляхом встановлення тимчасової заборони його власнику користуватись, розпоряджатись та відчужувати таке майно.

04.11.2024 до суду надійшло клопотання представника військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_4 , у якому останній просив долучити до матеріалів клопотання документи, які підтверджують таке.

26.09.2024 та 01.10.2024 в/ч НОМЕР_4 , до складу якої входить в/ч НОМЕР_3 , їй підпорядковується та перебуває на забезпеченні, отримала від в/ч НОМЕР_5 лісові круглі хвойні дав метром 20-24 см. і довжиною 4-6 м у кількості 70 та 50 куб. м лісоматеріали. У зв`язку з браком транспорту, командування в/ч НОМЕР_4 звернулось до Черкаської ОВА з проханням надати заправлені автомобілі для транспортування лісо продукції. Вищезгадані лісоматеріали доставлені в зону відчуження ЧАЕС для того, щоб з них будувати фортифікаційні споруди на транспорті, наданому Черкаською ОВА.

29.10.2024 офіцер в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_7 в межах службових обов`язків, у зв`язку з відсутністю в зоні відчуження інфраструктури для обробки деревини, домовився про її обробку з підприємством, розташованим в с. Оране (ТОВ «Крохмалепродукти Оране») та разом з водієм цієї ж в/ч вивозили на автомобілі ГАЗ 3307 з д.н.з. НОМЕР_6 продукцію із зони відчуження, де їх було зупинено на КПП «Дитятки» та в подальшому автомобіль з деревиною вилучено до ВП № 3 Вишгородського РУП.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримав клопотання прокурора ОСОБА_5 та просив його задовольнити.

Представник в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_4 зазначив, що виявлена та вилучена лісо продукція вже була ввезена в зону відчуження та не є продукцією, яка зрізана в цій зоні. Вона необхідна для будівництва фортифікаційних споруд. Про отримання лісо продукції є відповідні акти прийому-передачі. Оскільки в зоні відчуження немає інфраструктури, за допомогою якої можливо обробити деревину, її слід було вивезти в с. Оране за попередньою домовленістю з підприємством деревообробки. Також зазначив, що в умовах воєнного стану вилучене авто та лісо продукція є необхідними.

Вивчивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до такого.

Згідно з положеннями ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (абзац 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Відповідно до вимог ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Клопотання подане прокурором з метою збереження речових доказів.

За ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

З огляду на вивчені та дослідженні наявні в матеріалах клопотання докази, слідчим суддею встановлено таке.

У провадженні СВ ВП № 3 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000024, внесене в ЄРДР 29.10.2024 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 267-1 КК України та за наведених вище обставин.

29.10.2024 до ЧЧ ВП № 3 Вишгородського РУП (м. Чорнобиль) через гарячу лінію «102» Національної поліції України надійшло телефонне повідомлення працівника поліції ППОП про те, що на КПП «Дитятки» зони ЧАЕС виявлено військовий автомобіль ГАЗ 3307 з д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням військовослужбовця, який перевозив деревину без відповідних документів.

Цього ж дня слідчий СВ ВП № 3 Вишгородського РУП ОСОБА_8 в період часу з 12 год. 45 хв. по 14 год. 10 хв. провів огляд місця події - КПП «Дитятки» зони ЧАЕС, в ході якого виявив автомобіль марки ГАЗ 3307 з д.н.з. НОМЕР_1 на чорному фоні, в кузові якого знаходилась колоди деревини виду «сосна звичайна» у кількості 15 колод. В подальшому автомобіль та деревина вилучені до ВП № 3 Вишгородського РУП та постановою слідчого від 29.10.2024 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно з наданими представником в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_4 копіями документів, слідчим суддею встановлено таке.

11.09.2024 в/ч НОМЕР_5 як вантажовідправник передав в/ч НОМЕР_4 лісоматеріали круглі хвойні PinSCD 2a (20-24) 1.2 (4-6) у розмірі 70 куб. м (наряд № 343/3/4/2024-706_л , акт приймання-передачі запасів № 26 від 26.09.2024)

26.09.2024 в/ч НОМЕР_5 як вантажовідправник передав в/ч НОМЕР_4 лісоматеріали круглі хвойні PinSCD 2a (20-24) 1.2 (4-6) у розмірі 50 куб. м (наряд № 343/3/4/2024-782_л , акт приймання-передачі запасів № 29 від 01.10.2024)

23.09.2024 та 01.10.2024 в/ч НОМЕР_4 звернулась з листом до Черкаської ОВА з проханням виділити автомобільний транспорт для перевезення круглих лісоматеріалів діаметром 20-24 см, довжиною 4-6 м в кількості 70 (лист від 23.09.2024) та 50 (лист від 01.10.2024) з в/ч НОМЕР_5 до в/ч НОМЕР_4 (розташування в зоні відчуження ЧАЕС), які будуть використані для будівництва фортифікаційних споруд.

29.10.2024 в/ч НОМЕР_3 звернулась до ТОВ «Крохмалепродукти Оране» з листом-зверненням, у якому просила посприяти для обороноздатності країни здійснити розпил лісоматеріалів на дошки.

Відповідно до дорожнього листа від 28.10.2024 (дійсний до 01.11.2024) № 2211, автомобіль ГАЗ 3307 з д.н.з. НОМЕР_1 в/ч НОМЕР_3 під керуванням водія, солдата ОСОБА_9 (старший машини - ст. л-нт. ОСОБА_10 ) мав рухатись за маршрутом АДРЕСА_1 .

З огляду на встановлені обставини, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 267-1 КК України, тобто за ознаками вчинення закінченого замаху на переміщення будь-яким способом за межі зони відчуження без надання передбаченого законом дозволу лісової продукції.

З наданих прокурором матеріалів кримінального провадження вбачається, що тимчасово вилучений автомобіль ГАЗ 3307 з д.н.з. НОМЕР_1 здійснював перевезення деревини за межі зони відчуження без відповідних на те документів.

Слідчий суддя враховує надані в/ч НОМЕР_3 документи, з яких вбачається, що в/ч надана деревина для побудови фортифікаційних споруд в зоні відчуження. Ці документи містять загальні відомості про вид, довжину та об`єм наданої деревини, однак не містять індивідуально визначених характеристик, за допомогою яких було б можливо встановити, що деревина, яка тимчасово вилучена 29.10.2024 є тією самою деревиною, наданою у розпорядження в/ч.

Крім цього, надані документи не містять відомостей про те, що саме ця деревина ввезена в зону відчуження та в подальшому вивозилась з цієї зони до с. Оране для її розпилу на дошки.

Ці обставини підлягають встановленню під час досудового розслідування для прийняття у кримінальному провадженні відповідного рішення.

При цьому, вилучена деревина перевозилась на автомобілі, який визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність прокурором тієї обставини, що тимчасово вилучений автомобіль та деревина має доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки підпадає під ознаки є знаряддя (автомобіль) та предмета (деревина) вчинення кримінального правопорушення, тому вони є речовими доказами. Незастосування арешту може призвести до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речових доказів у кримінальному провадженні, що негативно вплине на подальше проведення досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Вирішуючи питання про спосіб накладення арешту на тимчасово вилучений автомобіль, слідчий суддя враховує положення ч. 2 ст. 173 КПК України та приходить до такого.

Щодо накладення арешту на тимчасово вилучену деревину, слідчий суддя приходить до висновку, що оскільки вона є речовим доказом і представником в/ч не надано доказів того, що це саме та деревина, яка була надана для проведення будівництва фортифікаційних споруд і була вилучена 29.10.2024, то з`ясування таких обставин є необхідним при проведенні досудового розслідування, тому на цю деревину слід накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження нею, залишивши її для зберігання в місці, визначеному слідчим у постанові про визнання речовим доказом.

Слідчим суддя звертає увагу, що тимчасово вилучена деревина має відповідні маркування (чіпи), за допомогою яких можливо встановити її походження, що є необхідним для встановлення факту наявності чи відсутності ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 267-1 КК України.

Такий спосіб арешту за встановлених обставин не буде надмірно обтяжливим для інтересів третіх осіб та надмірних наслідків для них. Тому, клопотання в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо накладення арешту на тимчасово вилучений автомобіль, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання в цій частині.

При вирішенні цього питання слідчий суддя враховує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте ці положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює три правила:

1) у першому реченні першого абзацу - загальне правило, що фіксує принцип мирного володіння майном;

2) у другому реченні того ж абзацу - охоплює питання позбавлення майна й обумовлює таке позбавлення певними критеріями;

3) у другому абзаці - визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах.

Друге та третє правила, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, мають тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного у першому правилі (зокрема рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014, заява № 19336/04, § 166-168).

Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтується таке втручання на національному законі, чи переслідує легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право.

Втручання держави у право мирного володіння майном повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, останнє - характеризуватися доступністю для заінтересованих осіб, чіткістю, а наслідки його застосування мають бути передбачуваними.

Якщо можливість втручання у право мирного володіння майном передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів чи штрафів.

Втручання у право мирного володіння майном, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає такого втручання. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа-добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (зокрема рішення ЄСПЛ у справі "Рисовський проти України" від 20.10.2011, заява № 29979/04)

Тимчасово вилучений автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні. Поряд з цим, він є транспортним засобом, який перебуває у власності в/ч НОМЕР_3 , яка виконує завдання із захисту Батьківщини під час збройної агресії зс так званої рф. Необхідність перебування автомобіля у розпорядженні та користуванні в/ч є очевидною.

При цьому, прокурором не обґрунтовано, у чому саме полягає необхідність накладення арешту на автомобіль шляхом зборони користування та розпорядження ним.

Слідчий суддя враховує, що автомобіль вже оглянутий на місці події (КПП «Дитятки»), відомості про нього зафіксовані, встановлені його власник та інші відомості. Необхідності у обмеженні власника автомобіля користуватись та розпоряджатись ним для проведення будь-яких слідчих дій та судових експертиз слідчим суддею не вбачається.

Крім цього, обмеження в умовах воєнного стану користуватись та розпоряджатись тимчасово вилученим автомобілем в/ч, якій він належить, суперечить моральним засадам суспільства.

При цьому, оскільки автомобіль та документ про його право власності є речовими доказами, на них слід накласти арешт шляхом заборони відчуження та повернути їх власнику для виконання завдань військової служби.

За таких обставин, з урахуванням положень ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про накладення арешту на тимчасово вилучений автомобіль шляхом заборони його відчуження, передавши його на відповідальне зберігання власнику.

Саме такий вид арешту тимчасово вилученого майна на переконання слідчого судді є необхідним для виконання завдань КПК України, зокрема він унеможливить приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження речових доказів у кримінальному провадженні, при цьому такий арешт буде співрозмірним обмеженню права власності завданням кримінального провадження та не спричинить надмірних та невиправданих негативних наслідків для його власника та користувачів, а також буде відповідати легітимній меті втручання у право власності і відповідатиме загальним засадам суспільства.

Керуючись вимогами ст.ст.110, 131, 170-173, 167 КПК України

УХВАЛИЛА:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучений 29.10.2024 на КПП «Дитятки» зони відчуження, що постраждала внаслідок катастрофи на Чорнобильській АЕС, вантажний автомобіль марки «ГАЗ», моделі «3307», 1991 р.в., синього кольору, реєстраційний номер на чорному фоні НОМЕР_1 та технічний талон на цей транспортний засіб серії НОМЕР_2 , виданий ІНФОРМАЦІЯ_1 , що належить військовій частині НОМЕР_3 , шляхом заборони його відчуження.

Автомобіль «ГАЗ», моделі «3307», 1991 р.в., реєстраційний номер на чорному фоні НОМЕР_1 та технічний талон серії НОМЕР_2 передати власнику на відповідальне зберігання.

Накласти арешт на вилучені колоди дерев виду «Сосна звичайна» довжиною по 4 метри кожна у кількості 15 одиниць різних діаметрів, які чіповані та на вивезення яких за межі Чорнобильської зони відчуження були відсутні дозвільні документи, залишивши на зберігання у ВП № 3 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дарницької Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_5 та слідчого ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 05.11.2024

Слідчий суддя ОСОБА_1