В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду, в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000337 від 28.07.2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, на утриманні дітей не має, військовослужбовця військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , який перебуває на посаді - навідника зенітного кулеметного відділення зенітного кулеметного взводу зенітної кулеметної роти, ВОС-Ю1281А, у військовому званні «солдат», раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2022 року ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, надав невстановленій на даний час органом досудового розслідування особі власну фотокартку розміром 3x4 та установчі дані про себе для подальшого виготовлення посвідчення водія вище вказаною невідомою особою. В подальшому невстановлена особа у січні 2023 року особисто передала ОСОБА_3 , посвідчення водія серії НОМЕР_2 за адресою: місто Київ, неподалік аеропорту «Чайка». Після чого громадянин ОСОБА_3 , достовірно знаючи про те, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 є завідомо підробленим, активно використовував дане посвідчення водія для пересування на транспортному засобі марки «Мазда-6» державний номерний знак НОМЕР_3 в межах Закарпатської області.

Окрім того, в ході досудового розслідування встановлено, що 27 липня 2024 року громадянин ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «Мазда-6» державний номерний знак НОМЕР_3 , рухався по проїзній частині вулиці Фізкультурна в населеному пункті Баранинці Ужгородського району Закарпатської області порушив правила дорожнього руху, де відповідно до п.3 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» був зупинений поліцейським СРПП ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 .

На вимогу ОСОБА_4 пред`явити для перевірки документи, які водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі відповідно до п. 2.1 (а) ПДР України, солдат ОСОБА_3 , перебуваючи за вищевказаною адресою о 22 години 00 хвилин, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків їх карність, усвідомлюючи те, що документ є підробленим, тобто отриманий всупереч «Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, з метою підтвердження свого права на керування транспортним засобом надав ОСОБА_4 для перевірки посвідчення водія серії НОМЕР_2 , достовірно знаючи, що вказане посвідчення водія виготовлене шляхом підробки, тим самим використав завідомо підроблений документ.

У ході досудового розслідування встановлено, що у посвідченні водія з серією та номером НОМЕР_2 , виданому 10.01.2023 ТСЦ 8042 на ім`я ОСОБА_3 виконане струменевим та термосублімаційним способом друку, захисні елементи відсутні.

Бланк посвідчення водія з серією та номером НОМЕР_2 , видане 10.01.2023 ТСЦ 8042 на ім`я ОСОБА_3 , за способом виготовлення не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Таким чином, ОСОБА_3 , обґрунтовано обвинувачується у підробленні посвідчення, яке видається установою, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем та іншою особою, шляхом надання іншим співучасникам засобів для скоєння кримінального правопорушення, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України та у використанні завідомо підробленого документа, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Як встановлено судом, відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 , в присутності його захисника ОСОБА_5 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

При цьому до суду разом із обвинувальним актом подано заяву ОСОБА_3 щодо визнання винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складену в присутності захисника.

Прокурором до суду подано клопотання про розгляд даного обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків та не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному проваджені, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням його заяви щодо визнання винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути у порядку, визначеному ст. ст. 381, 382 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, а саме: у підробленні посвідчення, яке видається установою, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем та іншою особою, шляхом надання іншим співучасникам засобів для скоєння кримінального правопорушення, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України та у використанні завідомо підробленого документа, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним проступку, дані про особу винного, який не перебуває на психіатричному та фтизіатричному диспансерному обліку КНП «Ужгородської районної клінічної лікарні Ужгородської районної ради Закарпатської області».

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є те, що останній щиро покаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину даючи визнавальні показання.

Відповідно до ч.2 ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 те, що останній свою вину визнав повністю, по місцю служби позитивно характеризується.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченого, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, його поведінку після вчинення проступків, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчинених проступків, за наявності альтернативної санкції, передбаченої ч. 1,4 ст. 358 КК України, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати по справі складають 2271,84 грн. за проведену по справі експертизу, які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 373, 374, 375, 376, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358 та ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,

за ч.4 ст.358 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 , покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить - 8500 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати по справі у розмірі - 2271,84 грн. за проведену по справі експертизу.

Речовий доказ по справі: посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 10.01.2023 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане Територіальним сервісним центром 8042 - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Головуючий ОСОБА_1