Справа № 694/2464/24 Провадження №1-в/694/84/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

25.10.2024 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

начальника центру пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Звенигородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженки с. Гута-Селищанська Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, інваліда ІІІ групи, засудженої вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 14.02.2024 за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненої від відбування покарання з випробуванням за ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік 1 місяць, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, пенсіонер,

про звільнення від відбування покарання у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння,

встановив:

Начальник Звенигородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_6 звернувся до Звенигородського районного суду Черкаської області з поданням стосовно засудженої ОСОБА_5 з питанням звільнення від відбування покарання у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В обґрунтування подання зазначає, що ОСОБА_5 перебуває на обліку у Звенигородському РВ філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області з 22.03.2024 по цей час.

З набранням законної сили Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ дрібною крадіжкою, за вчинення якої передбачено адміністративне стягнення, вважається крадіжка, що не перевищує 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вироку Ватутінського міського суду Черкаської області від 14.02.2024 засуджена ОСОБА_5 вчинила крадіжку, загальний розмір матеріальної шкоди якої становить 2 451,17 грн, що на момент вчинення у 2022 році не перевищував двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме: 2 600,00 грн.

Виходячи з такого, заявник просить вирішити питання щодо звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання за вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 14.02.2024 у зв`язку з набранням чинності Законом №3886-ІХ від 18.07.2024.

Начальник Звенигородського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області подання підтримав, просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення подання не заперечував.

Засуджена ОСОБА_5 в судове засідання з`явився, просив подання задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами другою та третьою статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон №3886-IX), яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч.1 ст.51 КУпАП (в редакції Закону №3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною другою ст.51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз наведених норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, встановлений ст. 51 КУпАП, а саме: 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

З 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб, згідно з ч.1 ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», становить 3028 грн, з 01.01.2023 становив 2684 грн, з 01.01.2022 - 2481 грн.

З огляду на зазначене для цілей кримінально-правової кваліфікації розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян у 2024 році становить 1 514 грн, у 2023 році становив 1 342 грн, а у 2022 році 1 240,50 грн.

Таким чином, згідно з Законом № 3886-ХІ, кримінальна відповідальність настає за таємне викрадення чужого майна вартістю понад 2 481 грн, вчинене у 2022 році; понад 2 684 грн, вчинене у 2023 році; і понад 3028 грн, вчинене у 2024 році.

Судом встановлено, що 22.03.2024 до Звенигородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області на виконання надійшла копія вироку Ватутінського міського суду Черкаської області від 14.02.2024 (справа №690/59/23, 1-кп/690/40/24).

Відповідно до вказаного вироку Ватутінського міського суду Черкаської області від 14.02.2024 ОСОБА_5 засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, а саме: 08.10.2022 близько 20 год. 00 хв., в умовах воєнного стану, веденого Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», строк дії якого неодноразово продовжувався, після завершення поїздки в АДРЕСА_1 в автомобілі під керуванням ОСОБА_7 , під час виходу із заднього сидіння даного автомобіля на автовокзалі, що за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою використання чужого майна у власних потребах, діючи умисно, таємно, переконавшись та вважаючи, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, викрала мобільний телефон червоного кольору Хіaomi Redmі9T, моделі «М2010J19SG» (IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ) з сім-картою оператора ПрАТ «Київстар», який належить ОСОБА_8 , та лежав на задньому сидінні автомобіля, оскільки випав у ОСОБА_8 з лівої кишені куртки під час того коли вона виходила з даного автомобіля на АДРЕСА_3 , та розпорядилась ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 08.10.2022 року здійснила таємне викрадення чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану, чим завдала матеріальних збитків ОСОБА_8 2 451,17.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України, та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Наведене також відповідає постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 серпня 2024 року справа №567/507/20 провадження №51-7110 км 23.

Окрім того, суд враховує і те, що принцип зворотної дії закону у часі, особливо в контексті звільнення від кримінальної відповідальності, є важливим аспектом правозастосовної практики Європейського суду з прав людини. Зокрема, виходячи з принципу зворотної дії більш м`якого кримінального закону, судам слід застосовувати, з усіх чинних у період між вчиненням злочину і винесенням вироку закон, який був найбільш сприятливим для обвинуваченого. Закон про кримінальну відповідальність, який скасовує злочинність діяння або пом`якшує кримінальну відповідальність, має зворотну дію у часі. Це означає, що такі закони повинні застосовуватися до діянь, вчинених до їх набрання чинності, якщо вони є більш сприятливими для обвинуваченого. У свою чергу, принцип зворотної дії більш м`якого кримінального закону є важливим елементом правової визначеності та справедливості.

Враховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_5 майна є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, суд вважає, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.74 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд

ухвалив:

Подання начальника Звенигородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від відбування покарання у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку с. Гута-Селищанська Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, засуджену вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 14.02.2024 за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненої від відбування покарання з випробуванням за ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік 1 місяць, у зв`язку з декриміналізацією діяння відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 25.10.2024 року о 14 год 55 хв.

Суддя ОСОБА_1