Провадження № 1-в/641/203/2024 Справа № 641/984/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

лікаря-психіатра ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

особи, щодо якої розглядається заява, ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву лікаря-психіатра КНП «МПНД № 3» Харківської міської ради про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги щодо ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшла заява лікаря-психіатра КНП «МПНД № 3» Харківської міської ради ОСОБА_4 , в якій він просить припинити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви посилається на те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває під спостереженням в КНП "МПНД № 3" ХМР з 27 червня 2023 року. Народився в м. Баку другим з 3-х дітей. Батько зловживав алкоголем, помер від цирозу печінки. Мати померла в 2004 р. Пацієнт заперечує наявність психічних розладів в сім?ї. Ранній розвиток без особливостей. Переніс ЧМТ зі струсом головного мозку (ДТП), дані про лікування відсутні. У школу пішов у віці 6 років. Вчився середньо, прагнення до навчання не виявляв, часто прогулював уроки, порушував дисципліну. Дублював 5 клас. Закінчив 6 класів середньої школи, навчання залишив, подальше навчання ніде не продовжував. Офіційно ніколи не працював. У армії не служив по ст. 18 п. 1 Закону України ОВО і ВС по досягненню 25 років. Після звільнення в 2003 р. з місць позбавлення волі ніде не працював, переважно сидів удома. Після виписки з лікарні після вживання примусових заходів медичного характеру проживав сам на забезпеченні бабусі, свою кімнату здавав квартирантові, якого з часом вигнав через конфлікт. Інвалід 2 групи за психічним захворюванням до 01.03.2022 р. Страждає хронічним вірусним гепатитом з мінімальною активністю. Туберкульоз, хв. Боткіна, вен. захворювання заперечує. Алергічних реакцій не відзначає. У 1998 р. був засуджений по ч. 2 ст. 215-3 КК України. 24.11.1999 р. засуджений Комінтернівським районним судом м. Харкова по ч. 2 ст. 215-3 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки з відстроченні, вирок на 2 роки. 05.06.2003 р. засуджений Київським районним судом м. Харкова по 4.2 ст. 186, ч. 1 ст. 296 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців у виправній колонії-18 м. Харкова. У 2004 р. притягувався до кримінальної відповідальності по ч.1 ст. 263, ч.1 ст.309 КК України, 30.07.2006 р. знаходячись у дворі удома, порушував суспільний спокій, у відповідь на зауваження громадянина, наніс останньому легкі тілесні ушкодження, звинувачувався по ст. 296 ч. 1 КК України, але у зв?язку з тривалістю слідства і укриття від слідства, справа не була закрита. 07.04.2008 р. під час бродяжництво почувши в свою адресу зауваження, завдав постраждалому багаточисельні удари руками і ногами, від яких останній помер. Притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 115 КК України,

Постановою Комінтернівського районного суду Харківської області від 30.07.2008 року до нього застосовані примусові заходи медичного характеру. Згідно акту № 146 від 11.06.2008р. стаціонарної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_6 в даний час виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у формі шизофренії параноїдної. За своїм психічним станом не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, ОСОБА_6 в період часу, де якого належить інкриміноване йому правопорушення перебував у стані вищезгаданого психічного захворювання, при якому не міг усвідомлювати своїх дій і керувати ними. За своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. Ухвалою Франківського районного суду міста Львова, від 12.06.2023р. по справі № 1-712/2008 змінено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харків від 05.03.2024р. по справі № 641/984/24 продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги в примусовому порядку строком на 6(шість) місяців. 3 27 червня 2023 року ОСОБА_6 надається амбулаторно психіатрична допомога у примусовому порядку в КНП ХОР «ОПНД № 3». За минулий період ОСОБА_6 оглядався лікарем-психіатром, регулярно отримував підтримуючу терапію.

02.09.2024 року ОСОБА_6 представлений на огляд лікарсько-консультативної комісії КНП ХОР "ОПНД № 3" для вирішення питання щодо припинення або продовження строку застосування АПДД. На момент огляду скарг не пред?являє. Проживає сам. Не працює, інвалід 2-ї групи. ЛКК КНП ХОР "ОПНД № 3" надала Висновок № 10 від 02.09.2024р., відповідно до якого «на даний час застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги не потребує та може продовжити спостереження та лікування на загальних засадах». Таким чином пацієнт не потребує подальшого застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді АППД. На даний час ОСОБА_6 за своїм психічним станом суспільної небезпеки не представляє. Доступний мовному контакту. Охоче відповідає на запитання. Зовні впорядкований. Привітний, доброзичливий. Обманів сприйняття не виявляє. Мислення в звичайному темпі, з поодинокими зісквзуваннями. Маячних ідей не висловлює. Фон настрою рівний. Емоційно адекватний ситуації, трохи збіднений. Дещо гіпомімічний. Інтелект та пам?ять не порушені. Будує реальні плани на майбутнє. Формально критичний до захворювання та скоєного правопорушення. Має позитивну установку на відвідування диспансеру та отримання підтримуючої терапії, на підставі висновку ЛКК КНП ХОР"ОПНД № 3" від 02.09.2024р.

В судовому засіданні лікар-психіатр ОСОБА_4 заяву підтримав в повному обсязі та просить припинити надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_6 .

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення заяви не заперечує.

Особа, відносно якої розглядається питання про припинення застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_6 у судовому засіданні заяву лікаря підтримав, просить її задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заяву підтримав та просить її задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Відповідно до ч. 2 ст. 514 КПК України зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Згідно абз. 1 ч. 1ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги, який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03.06.2005 року зауважив, що суди повинні критично оцінювати обґрунтовані висновки експертів-психіатрів з точки зору їх наукової обґрунтованості, переконливості й мотивованості, оскільки останні є доказами у справі, які не мають наперед установленої сили, не є обов`язковими для суду, але незгода з ними має бути вмотивована у відповідній ухвалі, вироку.

Скасування або зміна примусових заходів медичного характеру може мати місце, коли особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння в стані неосудності або обмеженої осудності, видужала або коли в результаті змін в стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.

Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, повинна оглядатися лікарем-психіатром не рідше одного разу на місяць, а комісією лікарів-психіатрів - не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про продовження чи припинення надання їй такої допомоги.

Приписами статті 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до ч. 7 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку припиняється за рішенням комісії лікарів-психіатрів у разі видужання особи або такої зміни стану її психічного здоров`я, що не потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, або за рішенням суду про відмову в продовженні надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, або за рішенням суду про задоволення заяви фізичної особи чи її законного представника про припинення надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Судом встановлено, що постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.07.2008 року призначено ОСОБА_6 примусове лікування в психіатричній лікарні із суворим наглядом.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 12.06.2023 року заяву заступника медичного директора з експертизи Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_7 та лікаря-психіатра ОСОБА_8 щодо зміни застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку було задоволено. Змінено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.03.2024 року продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги в примусовому порядку стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , призначених на підставі ухвали Франківського районного суду м. Львова від 12 червня 2023 року, строком на 6 (шість) місяців, тобто до 05 вересня 2024 року.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 10 від 02.09.2024 року, ОСОБА_6 страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії з безперервним перебігом, вираженим емоційно-вольовим дефектом. Стан ремісії С. В результаті лікування, яке проводилось, психічний стан пацієнта залишався стабільним. сформувалось критичне ставлення до скоєного правопорушення та хвороби, позитивна установка на відвідування диспансеру та отримання підтримуючої терапії, в зв?язку з чим на даний час застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги не потребує та може продовжити спостереження та лікування на загальних засадах.

Враховуючи, що висновком комісії лікарів-психіатрів підтверджується, що психічний стан ОСОБА_6 значно покращився, внаслідок змін у стані його здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних примусових заходах медичного характеру, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для припинення застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

З огляду на викладене, заява лікаря - психіатра КНП «МПНД № 3» ХМР ОСОБА_4 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги відносно ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 512, 514, 516 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву лікаря - психіатра КНП «МПНД № 3» ХМР ОСОБА_4 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , задовольнити.

Припинити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1