Справа № 646/8024/23
№ провадження 1-кп/646/356/2024
УХВАЛА

22.08.2024 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні у м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002460 від 02.09.2023 р. за обвинуваченням

ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадження Червонозаводського районного суду м. Харкова 13.11.2023 р. надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

З`ясувавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_5 , який також просив закрити кримінальне провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до обвинувального акту 23.08.2023 в денний час доби, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу Куп`янського відділення ГУПФУ в Харківській області, розташованого за адресою: Харківська область, м. Куп`янськ, вул.. П. Іванова, буд. 1, побачив, що вхідні двері до приміщення були виламані та були у відчиненому стані. Надалі реалізуючи свій умисний злочинний намір, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, з корисливих мотивів, діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправність своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись тим, що двері будівлі було пошкоджено в ході обстрілу з боку військ РФ, проник до вищезазначеного приміщення, звідки таємно викрав 6 офісних стільця, які належать ГУПФУ в Харківській області, загальна вартість яких згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи становить 2568 гривень.

Частиною другою статті 4 КК України встановлено, що злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 грн.) - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Керуючись ст. ст. 284, 354 КК України, ст. 314 КПК України, -

у х в а л и в:

Кримінальне провадження №0002460 від 02.09.2023 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її оголошення до Харківського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1