У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000336, відомості про яке 24 травня 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000336, відомості про яке 24 травня 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, про накладення арешту на автомобіль марки«ВАЗ», моделі «2103», реєстраціний номерний знак НОМЕР_1 , оранжевого кольору, який на момент проведення огляду перебував у володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ключі до вказаного автомобіля, які знаходились у замку запалювання даного автомобіля, які були вилучені під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що даний автомобіль та ключі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, та є необхідними для проведення у подальшому судових експертиз з метою встановлення всіх обставин вчинення злочину, які мають суттєве значення для повного, всебічного здійснення досудового розслідування.

У судове засідання прокурор не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно з якою, просив суд розглянути клопотання без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Третя особа, відносно майна якої вирішується питання про арешт у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомленою про час та місце розгляду клопотання, про причини своєї неявки не повідомила.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000336, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Факт вилучення автомобіля та ключів запалювання, на які просить накласти арешт прокурор підтверджується протоколом огляду місця події від 23.05.2024.

Постановою слідчого від 24 травня 2024 року, автомобіль марки«ВАЗ», моделі «2103», реєстраціний номерний знак НОМЕР_1 , оранжевого кольору, та ключі до вказаного автомобіля визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Власником автомобіля, згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_5 .

Метою арешту зазначених речей та предметів, згідно з поданим прокурором клопотання, є збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

На переконання слідчого судді, прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, зокрема, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Зокрема, як вбачається з матеріалів клопотання, автомобіль та ключі до нього, належать потерпілому. Підстав вважати, що він має намір приховувати, пошкодити, зіпсути, перетворити чи відчужити власне майно, перешкодити у проведенні експертизи, прокурором у клопотанні не наведено.

Згідно з п.п. 5,6 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховуватирозумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Окрім цього, встановлено, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано слідчому судді значно пізніше, ніж передбачено ч. 5 ст. 171 КПК України (не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна).

Зокрема, майно вилучене 23.05.2024, а клопотання подане слідчому судді 17.06.2024.

При цьому, посилання прокурора на той факт, що прокурором вже подавалося клопотання про накладення арешту на дане майно до слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області, не заслуговує на увагу, з огляду на те, що ухвалою від 06.06.2024 воно повернуте прокурору, і, виходячи з процесуальної форми постановленого рішення "про повернення", відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, для усунення недоліків, а отже питання про накладення арешту повинно було розглядатись слідчим суддею даного суду, після усунення недоліків, які стали підставою для повернення клопотання.

Клопотання про поновлення процесуального строку прокурором не подавалося.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

За ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Враховуючи, що під час розгляду клопотання прокурором не доведено необхідність накладення арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а також у зв`язку з тим, що клопотання про арешт майна подане з пропуском, передбаченого КПК України строку, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна, у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Автомобіль ВАЗ 2103, номерний знак НОМЕР_1 , оранжевого кольору, та ключі до даного автомобіля повернути гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або його уповноваженому представнику.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1