У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 , розглянувши матеріали клопотання слідчого ГУ НП в місті Києві поданого у кримінальному провадженні № 0000864 від 27 липня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Києві, громадянина України, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України

У С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням установлено, що 27.07.2024 приблизно о 02 годині 45 хвилин, ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Hyundai Sonata», н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом по майданчику для паркування автомобілів магазину «Сільпо», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Олександра Архипенка, 6.

В цей час, по вищевказаному майданчику для паркування автомобілів, рухався пішохід ОСОБА_8 .

Під час руху ОСОБА_6 допустив порушення вимог пунктів 1.5, підпункту «б» п. 2.3, підпункту «а» п. 2.9 та 10.9 Правил дорожнього руху України:

- п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- підпункт «б» п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- підпункт «а» п. 2.9: водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- п. 10.9: під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_6 виявились у тому, що він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, який впливає на увагу і реакцію водія, а також порушує його координацію, будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, умисно та зухвало ігноруючи вимоги Правил дорожнього руху України, безвідповідально ставлячись до можливості настання негативних наслідків, розпочав керування автомобілем марки «Hyundai Sonata», н.з. НОМЕР_1 , достеменно знаючи, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, та для забезпечення безпеки він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб, будучи зобов`язаним уважно стежити за дорожньою обстановкою та відповідно реагувати на її зміну, маючи об`єктивну можливість спостерігати рух пішохода по майданчику для паркування автомобілів та усвідомити його наближення до його траєкторії руху, не зміг вірно оцінити дорожню обстановку, відволікся від керування транспортним засобом, навпроти будинку АДРЕСА_2 , створюючи загрозу здоров`ю громадян, розпочав рух заднім ходом, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, забою головного мозку, перелому потиличної кістки зліва з переходом на основу черепа, забійних ран м`яких тканин голови, з якими він був госпіталізований до КНП «КМКЛШМД».

В діях водія ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам пунктів 10.9 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, є причиною виникнення дорожньо-транспортної події.

Крім того в ході досудового розслідування в діях ОСОБА_6 виявлено порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Порушення ОСОБА_6 вимог пунктів 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а», 10.9 Правил дорожнього руху України, знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.

27 липня 2024 року о 07 год. 40 хв. співробітниками СУ ГУ НП у м. Києві здійснено затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 2861 КК України.

27 липня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Підозрюваний та захисники заперечували щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, натомість просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що беруть участь у його розгляді, слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, ст. 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Дослідивши надані матеріали слідчий суддя бере до уваги документи, що підтверджують ймовірну причетність ОСОБА_6 до інкримінованого йому кримінального правопорушення і такі є переконливими для слідчого судді.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

За змістом ст. 176 КПК України найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

В той же час, з урахуванням характеризуючих обставин ОСОБА_6 слідчий суддя вважає, що на даний час існують ризики того, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на 58 (п`ятдесят вісім) днів, тобто до 24 вересня 2024 року, включно, в межах строку досудового розслідування, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за кожною вимогою;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1