Справа № 587/2258/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2024 року Сумський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000580від 06 листопада 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Жовтневого Білопільського району, Сумської області, українки, громадянки України, заміжньої, з середньою освітою, невійськовозобов`язаної, непрацюючої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 18.04.2019 за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, з застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням на 1 рік, вироком Білопільського районного суду Сумської області від 28.01.2021 за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт, вироком Білопільського районного суду Сумської області від 06.03.2024 за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, з застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Сумського районного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотання про закриття відносно ОСОБА_4 кримінального провадження, у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року.

В судовому засідання обвинувачена ОСОБА_4 підтримала клопотання в повному обсязі.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду була повідомлена належним чином.

Заслухавши учасників кримінального провадження, суд вважає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, оскільки 05.11.2023 вона скоїла таємне викрадення грошові кошти в сумі 1800 грн належні потерпілій ОСОБА_5 , кваліфікуючою ознакою якого є вчинення кримінального правопорушення «в умовах воєнного стану».

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 інкримінується вчинення в умовах воєнного стану крадіжки грошових коштів належних потерпілій ОСОБА_5 в сумі 1800 грн, що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2684 грн).

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з положеннями ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений за ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області, необхідно скасувати.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 4 ст. 284, ст.372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження за № 0000580 від 06 листопада 2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази: грошові кошти у сумі 1500 грн, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити у її розпорядження, знявши арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 08.11.2023.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1