Справа №211/3934/22
Провадження № 1-кп/211/444/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000698 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Устинівка Кіровоградської області, громадянина України, освіта вища, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,

встановив:

Угода про визнання винуватості досягнута під час судового провадження.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_5 обвинувачується в тому,

що 01.09.2022 року приблизно о 21 год. 28 хв., знаходячись по вул. Петра Дорошенка в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, діючи всупереч вимог ст.68 Конституції України, п.1 «Переліку видів майна, що може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою ВР України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 №2471-XII, п.п. 9, 11, 15 Положення про дозвільну систему затвердженого Постановою КМУ від 12 жовтня 1992р. №576 з наступними змінами, п.11.7 Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї ти вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 21.08.1998 року №662, знайшов і таким чином придбав металевий предмет ззовні схожий на кастет, поклав його до сумки чорного кольору одягненої на ньому, та почав незаконно носити при собі без передбаченого законом дозволу. Надалі, 01.09.2022 року в період часу з 22 години 01 хвилин до 22 години 07 хвилин, у ОСОБА_5 , в ході огляду місця події розташованого на відкритій ділянці місцевості неподалік будинку АДРЕСА_2 , слідчим СВ відділення поліції №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області виявлено та вилучено металевий предмет, який, відповідно до висновку експерта №СЕ-19/104-22/27152-ХЗ від 07.09.2022 року, є холодною зброєю ударно-дробильної дії, а саме кастетом, виготовленим саморобним способом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 263 КК України за ознаками носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

25 жовтня 2024 року між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_7 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України. Відповідно до укладеної угоди обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість в зазначеному діянні, щиро розкаявся і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

У судовому засіданні прокурор просив угоду затвердити. Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 також просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Враховуючи вищенаведене та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України, зокрема ст.ст. 470-473, та Кримінального Кодексу України. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні беззастережно визнав свою винуватість у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України носіння кастету без передбаченого законом дозволу, роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, що передбачені ст. 476 КПК України.

Так, під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.2 ст.263 КК України, щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз, не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_7 і призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання за ч.2 ст.263 КК України у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 грн., що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України та санкції зазначеної статті.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України. У відповідності до положень ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта на проведення судової експертизи у розмірі 755 грн. 12 коп., які підтверджені документально, підлягають стягненню з обвинуваченого в повному об`ємі на користь держави.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 394, 395, 474, 475 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25.10.2024 року, укладену між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000698 від 02.09.2022.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання за ч.2 ст.263 КК України у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи у розмірі 755 гривень 12 копійок.

Речові докази по справі: предмет виготовлений саморобним способом за типом кастетів, який зберігається в камері речових доказів ВП №1 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити; оптичний диск з відеозаписом - залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1