Справа № 496/5553/24
Провадження № 1-кс/496/2309/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троїцьке Біляївського району Одеської області, громадянина України, маючого середню освіту, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

за матеріалами кримінального провадження за № 0000560 від 14.08.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений слідством час, але не пізніше 29.08.2024 року, діючи умисно та протиправно, з метою виготовлення, зберігання та збуту особливо небезпечного наркотичного засобу обіг якого заборонено - макової соломи, на території домоволодіння АДРЕСА_1 , зірвав рослини роду снотворного маку, які почав незаконно зберігати за місцем свого мешкання. Продовжуючи реалізацію власного протиправного умислу, ОСОБА_5 , у вищевказаний приблизний час, перебуваючи на території вищезгаданого домоволодіння, висушив вищевказані зірвані ним розслини роду снотворного маку, тим самим виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якого заборонено - макову солому, який почав незаконно зберігати з метою подальшого збуту на території зазначеного вище домоволодіння.

Надалі, ОСОБА_5 , 29.08.2024 року, перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливим мотивом, використовуючи власний мобільний термінал з абонентським номером НОМЕР_1 , зателефонував ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на мобільний термінал з абонентським номером телефону НОМЕР_2 , де в телефонній розмові запропонував останньому придбати в нього вищевказаний незаконно виготовлений особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - макову солому, по ціні 500 гривень за 50 одиниць.

В подальшому, 29.08.2024 року, ОСОБА_5 , з метою збуту ОСОБА_7 , який діяв на підставі постанови про контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, зазначеного вище незаконно виготовленого особливо небезпечного наркотичного засобу обіг якого заборонено - макової соломи, використовуючи вищевказані мобільні термінали стільникового зв`язку, по телефону домовився з останнім про зустріч на території домоволодіння АДРЕСА_1 .

Далі, 29.08.2024 року, о 18 годині 47 хвилин, ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_7 на території вищевказаного домоволодіння, де ОСОБА_5 , діючи умисно та протиправно, з метою особистого збагачення, передав, тобто незаконно збув ОСОБА_7 речовину рослинного походження у полімерному пакеті жовтого кольору, масою 412г, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - маковою соломою, маса якого у висушеному стані становить 371 г, в свою чергу ОСОБА_7 передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 500 гривень в якості плати за вказаний вище наркотичний засіб.

В подальшому, ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції зазначений вище придбаний у ОСОБА_5 особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено макову солому.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України - у незаконному виготовленні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів.

03.10.2024 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, переслідуючи протиправну мету незаконного збагачення за рахунок незаконного збуту наркотичних засобів, продовжуючи незаконно зберігати з метою подальшого збуту на території домоволодіння АДРЕСА_1 , виготовлений ним особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - макову солому, знаходячись у невстановленому в ході досудового розслідування місці, використовуючи власний мобільний термінал з абонентським номером НОМЕР_1 , зателефонував ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на мобільний термінал з абонентським номером телефону НОМЕР_2 , де в телефонній розмові запропонував останньому придбати в нього вищевказаний незаконно виготовлений особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - макову солому, по ціні 500 гривень за 50 одиниць.

В подальшому, 03.10.2024 року, ОСОБА_5 , з метою збуту ОСОБА_7 , який діяв на підставі постанови про контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, зазначеного вище особливо небезпечного наркотичного засобу обіг якого заборонено - макової соломи, використовуючи вищевказані мобільні термінали стільникового зв`язку, по телефону домовився з останнім про зустріч на території домоволодіння АДРЕСА_1 .

Далі, 07.10.2024 року, о 16 годині 50 хвилин, ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_7 на території вищевказаного домоволодіння, де ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно та протиправно, з метою особистого збагачення, передав, тобто незаконно збув ОСОБА_7 речовину рослинного походження у полімерному пакеті жовтого кольору, приблизною масою 400г, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - маковою соломою, в свою чергу ОСОБА_7 передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 500 гривень в якості плати за вказаний вище наркотичний засіб.

В подальшому, ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції зазначений вище придбаний у ОСОБА_5 особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - макову солому.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - у незаконному зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненому повторно.

07.10.2024 року о 18 годині 20 хвилин ОСОБА_5 затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України. 08.10.2024 року йому повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень.

Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого правопорушення.

Вказані обставини в сукупності свідчать про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_5 , які не забезпечать виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним ризикам.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав просив задовольнити, вказав, що існують ризики, передбачені п.п 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також може незаконно впливати на свідків та продовжити злочинну діяльність.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та пояснила, що підозрюваний визнає себе винним та готовий співпрацювати, хворіє на епілепсію, проживає разом з бабусею, яка потребує догляду. Вважає, що заявлені ризики не обґрунтовані і просила обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою та застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника та пояснив, що не знав, що так буде, йому необхідно було заробляти кошти для лікування.

Слідчий суддя заслухав думку прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчив клопотання та додані до нього документи, приходить до наступного.

Підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, оскільки санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, що відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином, у зв`язку з чим, до нього відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до положень ч.2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 наявність обґрунтованої підозри, що зумовлюється зібраними у кримінальному провадженні доказами: речовими доказами, вилученими в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ; результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а саме контрою за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, аудіо та відеоконтролю особи; висновком експерта №СЕ-19/116-24/18111-НЗПРАП від 13.09.2024 року, відповідно до якого речовина, яку незаконно збув ОСОБА_5 , являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - маковою соломою; протоколами допиту понятих, які були присутні під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки та проведення обшуку; іншими доказами, в їх сукупності.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду полягає у тому, що підозрюваний, у разі визнання його винним в інкримінованому злочині, загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, що може бути розцінене, як більш вагомі негативні наслідки для себе, ніж наслідки за ухилення від правосуддя шляхом переховування від правоохоронних органів і суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Свідками у кримінальному провадженні є особи, анкетні дані яких відомі ОСОБА_5 , а тому не виключено, що ОСОБА_5 з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину може незаконно впливати на свідків, спеціалістів схиляючи їх до викривлення показань.

Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень полягає у тому, що підозрюваний ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, не має засобів для існування, а тому не виключено, що останній буде продовжувати займатися протиправною діяльністю у сфері обігу наркотичних засобів.

Згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка особи дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи.

Таким чином, застосування до ОСОБА_5 будь-якого іншого запобіжного заходу, що не пов`язане із позбавленням волі, не перешкодить його протиправній діяльності. В обґрунтування неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вищевказаним ризикам, існує, наявність небезпеки для суспільства, через те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також, той факт, що покарання за кримінальне правопорушення є більш суворим, ніж наслідки та ризик втечі для підозрюваного.

Також слід зауважити, що підозрюваним та його захисником не надано доказів на підтвердження обставин хвороби обвинуваченого чи близьких родичів, які перебувають на його утриманні.

Оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, що може спонукати підозрюваного до переховування від органів досудового слідства та суду, може вчинити інший злочин чи продовжити злочин, у якому підозрюється, а також вік та стан здоров`я підозрюваного, те, що він не одружений, а тому вважає, що застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу неможливо для запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, та обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Крім того, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину), дані про особу підозрюваного, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення, під час розгляду клопотання, довели суду, що при зазначених ризиках і обставинах вчинення вказаного вище злочину неможливо застосувати до підозрюваного більш м`які запобіжні заходи для забезпечення його процесуальної поведінки, оскільки останні не зможуть гарантувати належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 , зокрема: особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку із тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину, а його застосування жодним чином не сприятиме запобіганню ризикам; особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу; домашній арешт не може бути застосований, оскільки не забезпечить неможливість подальшого вчинення підозрюваним злочинів.

Згідно з ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вимоги ст. 182 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням викладених обставин злочину, майнового та сімейного стану обвинуваченого, ризиків передбачених ст.177 КПК України, визначає заставу, достатню для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі 50 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 151 400,00 гривень (3 028 гривень х 50 = 151 400,00 гривень).

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» з 07.10.2024 року до 05.12.2024 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Одночасно обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 151 400 грн. 00 коп. (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста грн. 00 коп.), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу протягом її дії.

Покласти на підозрюваного у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він постійно проживає, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; не спілкуватися зі свідками за даному кримінальному провадженню; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити - два місяця з дня внесення застави.

З моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, та зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, визначені в цій ухвалі.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному, прокурору, захиснику негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 14.10.2024 року о 17:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1