Справа№ 347/853/23
Судове провадження № 1-кп/938/79/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 березня 2023 за №0000108, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Космач Косівського району Івано-Франківської області, із середньою освітою, не працевлаштованого, депутатом не обирався, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, зареєстроване місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_3 вчинив незаконне придбання, носіння та зберігання, вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_3 в кінці грудня 2022 року, перебуваючи у лісовому масиві села Брустури участок Брусний, Косматської територіальної громади Косівського району Івано-Франківської області, знайшов предмет зовні схожий на пістолет без будь-яких маркувань чи надписів.

У подальшому ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та розуміючи, що знайдений ним предмет схожий на пістолет є вогнепальною зброєю, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, всупереч передбаченому законом порядку, незаконно придбав шляхом привласнення та переніс вказаний предмет до місця свого проживання в АДРЕСА_2 , де протягом часу з кінця грудня 2022 року по 17 березня 2023 року, умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу зберігав його без мети збуту.

17.03.2023 у період часу з 08:09год по 08:40год. працівниками Косівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано- Франківській області було проведено санкціонований обшук житлового будинку та господарських приміщень в АДРЕСА_2 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 , в ході якого було виявлено та вилучено предмет зовні схожий на гладко ствольний однозарядний пістолет без будь-яких маркувань чи надписів.

Відповідно до висновку експерта від 23.03.2023 наданий на дослідження предмет є вогнепальною гладкоствольною однозарядною зброєю 28-го калібру, яка виготовлена саморобним способом, з використання підручних матеріалів та універсального слюсарного та столярного інструменту, по типу однозарядних гладкоствольних пістолетів, придатна для стрільби та в якості боєприпасів призначені мисливські патрони 28-го калібру.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисні дії, які виразились у придбанні, носінні та зберіганні, вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст. 263 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.263 КК України визнав повністю та пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин, погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані в процесі досудового слідства і підтверджують його винність у вчиненні інкримінованого правопорушення, відмовившись від їх дослідження в ході судового розгляду.

Суду показав, що в грудня 2022 року (точної дати не пам`ятає) він пішов до лісового масиву в АДРЕСА_2 для заготівлі дров на зиму. На дереві він побачив пакет в якому знаходився предмет схожий на пістолет. Оглянувши його, він забрав цей пістолет додому та сховав його у підвальному приміщенні, та після цього ним не користувався. Зауважив, що мав намір здати його у правоохоронні органи, однак не встиг, а в березні 2023 року, до його будинку прийшли працівники поліції з метою проведення обшуку, та на їх пропозицію, та за його вказівкою, його дружина видала вказаний пістолет працівникам поліції.

Зазначив, що вину визнає повністю, у вчиненому щиро розкаюється, розуміє, що вчинив неправильно та про вчинене шкодує, просить суворо не карати. Обіцяє більше не вчиняти подібних дій.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив суд врахувати, що обвинувачений повністю визнав вину згідно обставин викладених у обвинувальному акті, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні троє дітей, позитивно характеризується, та призначити йому покарання не пов`язане із позбавленням волі.

Прокурор просив визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні інкримінованого діяння та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки із звільненням від відбуття призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю один рік.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорює фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.263 КК України, оскільки він вчинив придбання, носіння та зберігання, вогнепальної зброї, без передбаченого на це законом дозволу.

При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахування ступені тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду.

Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Призначаючи покарання, суд також враховує і принцип гуманізації відповідальності при призначенні покарання, який повинен бути застосований виходячи із засад визначених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Так, суд враховує, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, ОСОБА_3 раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, та виховує двоє неповнолітніх дітей дружини від попереднього шлюбу, за зареєстрованим місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває.

Згідно досудової доповіді від 23.04.2024, складеної Косівським районним сектором філії державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області, ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства є середній. На думку органу пробації виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства є можливим.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

З огляду на зазначене, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, а саме, що він раніше не судимий, повністю визнав вину, за зареєстрованим місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину та виховує двох неповнолітніх дітей дружини від попереднього шлюбу, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, обставини які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання з випробуванням, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ще можливе без ізоляції від суспільства, а тому обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі, в межах санкції статті, звільнивши останнього від відбування покарання із випробуванням на підставі ст.75 КК України, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

На думку суду, саме таке покарання у виді позбавлення волі, але з іспитовим строком, буде достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_3 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Підстав для застосування ст.69 КК України та призначення обвинуваченому іншого, більш м`якого виду основного покарання, суд не вбачає.

Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлено.

У відповідності до ч.4 ст.174 КПК України, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, слід вирішити питання про скасування арешту майна, а також у відповідності до вимог ст.100 КПК України вирішити питання про долю речових доказів.

Крім того у відповідності до ст.ст.122,124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта для проведення експертизи у даній справі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Призначити покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, протягом іспитового строку:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_3 рахувати з часу проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Державного бюджету України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в загальному розмірі 1 887,80грн.

Після вступу вироку в законну силу речові докази по справі:

- копії матеріалів кримінального провадження №0000051 від 11.02.2023, а саме: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; ухвалу від 15.03.2023 (про надання дозволу на проведення обшуку на території господарства ОСОБА_3 ); протокол обшуку; постанову про визнання речовим доказом; клопотання про арешт майна; супровідний лист; ухвалу від 17.03.2023 (про арешт майна), залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження від 17 березня 2023 за №0000108.

- вогнепальну гладкоствольну однозарядну зброю 28-го калібру знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_6