Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1227/24
Провадження № 1-кп/382/135/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року м. Яготин

Яготинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001249, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.06.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Яготин Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей немає, не є депутатом та особою з інвалідністю, військовозобов`язаного, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

ВСТАНОВИВ:

Постановою Яготинського районного суду Київської області №382/1677/19 від 21 жовтня 2019 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді 120 (ста двадцяти) годин суспільно корисних робіт. 07 липня 2021 року працівниками Яготинського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 під підпис ознайомлено з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт, роз?яснено вимоги статті 325-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що у разі ухилення від відбування суспільно корисних робіт він може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а у разі злісного відповідальності за відбування суспільно корисних робіт - до кримінальної ст. 389-2 Кримінального кодексу України, а також роз?яснено про необхідність повідомлення уповноваженого органу з питань пробації про поважні причини, що унеможливлюють вихід на суспільно корисні роботи. Того ж дня, працівниками Яготинського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 під підпис видано направлення до Комунального підприємства «Комунальник» Яготинської міської ради №32/37/977-21 від 07.07.2021 для відбування вказаного адміністративного стягнення, згідно з яким останній мав приступити до виконання суспільно корисних робіт не пізніше 08 липня 2021 року. Однак, ОСОБА_4 протягом двох днів з дати 08 липня 2021 року, визначеної посадовою особою районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, з 08 липня 2021 року без поважних причин до визначеного місця відбування адміністративного стягнення КП «Комунальник» Яготинської міської ради не з?явився та до виконання суспільно корисних робіт не приступив, причини неявки не повідомляв. 02 вересня 2021 року року у зв?язку з ухиленням ОСОБА_4 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт відносно останнього старшим інспектором районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області майором внутрішньої служби складено протокол № 5 про адміністративне правопорушення, який направлено на розгляд до Яготинського районного суду Київської області. Постановою Яготинського районного суду Київської області 26 листопада 2021 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком 2 (дві) доби. У подальшому у зв?язку з ухиленням ОСОБА_4 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт відносно останнього провідним інспектором Бориспільського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області складено протокол № 02 від 08.11.2023 про адміністративне правопорушення, який направлено на розгляд до Яготинського районного суду Київської області. Постановою Яготинського районного суду Київської області 06 грудня 2023 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком 3 (три) доби. 13 червня 2024 року працівниками Бориспільського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 під підпис видано направлення до Комунального підприємства «Комунальник» Яготинської міської ради №919/32/37/1-24 від 13.06.2024 для відбування вказаного адміністративного стягнення, згідно з яким останній мав приступити до виконання суспільно корисних робіт не пізніше 14 червня 2024 року. Однак ОСОБА_4 протягом двох днів з дати 14 червня 2024 року, визначеної посадовою особою Бориспільського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, з 14 червня 2024 року без поважних причин до визначеного місця відбування адміністративного стягнення КП «Комунальник» Яготинської міської ради не з?явився та до виконання суспільно корисних робіт не приступив, причини неявки не повідомляв. ОСОБА_4 , маючи умисел на злісне ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, протягом двох днів з дати, визначеної посадовою особою Бориспільського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, без поважних причин до визначеного місця відбування адміністративного стягнення КП «Комунальник» Яготинської міської не з?явився та до виконання суспільно корисних робіт не приступив, причини неявки не повідомив. ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що він повинен дотримуватися встановлених законодавством умов та порядку відбування адміністративного покарання у виді суспільно корисних робіт, будучи особою, яку притягнуто згідно з постановою Яготинського районного суду Київської області від 2блистопада 2021 року та 06 грудня 2023 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді дискредитації правосуддя та авторитету правоохоронних органів, та бажаючи настання таких наслідків, тобто, діючи з прямим умислом, направленим на невиконання обов?язку відпрацювати суспільно корисні роботи, визначені постановою суду, злісно ухилився від їх виконання, без поважних причин не з?явився для виконання суспільно корисних робіт до комунального підприємства «Комунальник» Яготинської міської ради.

Таким чином, ОСОБА_4 злісно ухилився від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ст. 389-2 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та просить суд суворо не карати.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 добровільно визнає вину у вчиненні даного кримінального правопорушення та обставини його вчинення, прокурор під час визначення порядку дослідження доказів по справі просив суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнати недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідити матеріали, що характеризують особу обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У відповідності до вимог процесуального законодавства судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України. Судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити відповідні обставини в апеляційному порядку. Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що зміст ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілий, заперечень проти недослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, він не має.

Після роз`яснення зазначених положень прокурор та обвинувачений погодилися проводити судовий розгляд відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, без допиту свідків, дослідження письмових доказів тощо.

Внаслідок цього, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та визначив обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідити матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

У судовому засіданні допитано обвинуваченого ОСОБА_4 , який у своїх показах виклав обставини, які відповідають обвинувальному акту. ОбвинуваченийОСОБА_4 зазначив, що погоджується з обставинами, які викладені в обвинувальному акті, вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України, визнає у повному обсязі.

Суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_4 злісному ухиленні від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, відсутність тяжких наслідків від вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, має середню технічну освіту, неодружений, на утриманні малолітніх дітей не має, не працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, звертався в наркологічний кабінет КНП "ЯЦМЛ" за медичною допомогою, має посередню характеристику.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Судом не визнано обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину "в умовах воєнного стану", яка зазначена в обвинувальному акті як обставина, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , оскільки ст. 67 КК України до обставин, яка обтяжує покарання, відносить вчинення злочину саме "з використанням умов воєнного стану", тож вказані поняття не є тотожними. При цьому, ні у викладі фактичних обставин справи, ні у висунутому обвинуваченні, стороною обвинувачення не зазначено яким чином обвинувачений використав умови воєнного стану при вчиненні злочину.

Суд враховує, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання як такого, що включає не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. При цьому, з огляду на положення ст. ст. 50, 75 КК України, ст. 2 КПК України, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання, як виправлення засудженого.

З урахуванням викладеного, призначаючи покарання, суд враховує мету покарання як такого, що включає не тільки кару, а й виправлення особи, запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, думку прокурора, який просить призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з встановленням іспитового строку, сукупність обставин, які пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого, та вважає за необхідне і достатнє призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення за ст. 389-2 КК України покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання зі встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України, оскільки суд вважає, що його виправлення можливе без реального відбування покарання.

Речові докази відсутні. Запобіжний захід не обирався. Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 318, 322, 342-350, 370-375, 392-395 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України, за якою призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Згідно зі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покласти такі обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Іспитовий строк ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Яготинський районний суд Київської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Вручити учасникам судового провадження повний текст вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1