У Х В А Л А

Іменем України

06 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Поліське, Костопільського району Хмельницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ Головного управління національної поліції у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_5 05.09.2024 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що СУ ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000020 від 13.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.

В межах даного кримінального провадження 05.09.2024 повідомлено про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366 КК України, тобто у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки; ч. 4 ст. 191 КК України, тобто у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинена у великих розмірах в умовах воєнного стану.

На думку слідчого та прокурора підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, що зумовлює необхідність обрання останньому міри запобіжного заходу.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 191 КК України.

При цьому існують ризики, передбачені п. 1, ч. 1 ст. 177 КПК України, що полягає у тому, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, суду у вказаному кримінальному провадженні.

Зокрема, існує ризик того, що ОСОБА_4 усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та невідворотність покарання, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з вказаним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на підозрюваного ряд обов`язків. В той же час прокурор не зміг пояснити, чому саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання має бути застосований до підозрюваного, оскільки це рішення приймалося прокурором який погоджував клопотання ( ОСОБА_6 )

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання слідчого, разом з тим останній звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання у відсутність захисника.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000020, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, СУ ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000020 від 13.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він перебуваючи відповідно до наказу № 244 від 25.09.2020 командира військової частини НОМЕР_1 на посаді заступника начальника тилу логістики військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, користуючись своїм службовим становищем, з метою розтрати бюджетних коштів в інтересах фізичної особи підприємця ОСОБА_7 , виділених на закупівлю столярних виробів для потреб військової частини, у період з 12.04.2022 по 18.04.2022, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, використовуючи право Замовника військової частини НОМЕР_1 на складання та підписання офіційних документів, у невстановленому досудовим розслідуванні місці, за допомогою комп`ютерної техніки, склав, роздрукував, підписав від імені командира частини ОСОБА_8 , якому не було відомо про їх складання, договір № 15 поставки товару для державних потреб (за кошти Державного бюджету України) від 12.04.2022 та видаткову накладну № 15/1 від 18.04.2022, до яких вніс завідомо неправдиві відомості про вартість столярних виробів що становила 1 219 34,00 грн., яка була завищена на суму 614 934,00 грн., що підтверджується висновком експерта № СЕ-19/102-23/14357-ЕК від 25.08.2023 за результатами проведення судово-економічної експертизи.

В подальшому, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на розтрату бюджетних коштів в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що вартість столярних виробів поставлених за договором № 15 поставки товару для державних потреб (за кошти Державного бюджету України) від 12.04.2022 є значно завищеною, 18.04.2022, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, подав до фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 договір № 15 поставки товару для державних потреб (за кошти Державного бюджету України) від 12.04.2022 та видаткову накладну № 15/1 від 18.04.2022 на загальну суму 1 219 34,00 грн. без ПДВ., що містили завідомо недостовірні відомості, на підставі чого, 18.04.2022 на розрахунковий рахунок фізичної особи підприємця ОСОБА_7 (код ЄРДПОУ НОМЕР_2 ), НОМЕР_3 відкритий у Філії Житомирське обласне управління АТ «Ощадбанк», надлишково та безпідставно перераховано бюджетні кошти в сумі 614 934,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, зловживаючи своїм службовим становищем, шляхом внесенням до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей вчинив розтрату бюджетних коштів в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 , чим завдав майнову шкоду військовій частині НОМЕР_1 на загальну суму 614 934,00 грн., що перевищує у 250 разів неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину (614 934,00:1240,50=495).

05 вересня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 2 ст. 366 КК України внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки;

- ч. 4 ст. 191 КК України розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинена у великих розмірах в умовах воєнного стану.

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000020 від 13.02.2023; повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення; висновків експертів; протоколів допитів свідків; повідомлення про підозру від 05.09.2024, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 191 КК України обґрунтована.

При розгляді клопотання слідчого, слідчим суддею врахована позиція Європейського суду з прав людини - рішення «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, п. 175, ECHR 2011, відповідно до якого «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.90).

Відповідно до частини першої та частини другої статті 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 має зареєстроване та постійне місце проживання, військовослужбовець, раніше не судимий.

При цьому, на даний час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 191 КК України.

Санкцією частини четвертої статті 191 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Таким чином, відповідно до ст. 12 КК України, злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до частини першої статті 176 КПК України запобіжними заходами є:

1) особисте зобов`язання;

2) особиста порука;

3) застава;

4) домашній арешт;

5) тримання під вартою.

Положеннями частини третьої статті 176 КПК України передбачено, що найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Обґрунтовуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зазначено, що наразі у кримінальному провадженні існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Однак, незважаючи на наявність зазначених вище ризиків, слідчий, за погодженням з прокурором, звернулись до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який є найбільш м`яким, та який, на думку слідчого судді, жодним чином не зможе запобігти ризикам про які зазначено слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, зокрема яким вчинено розтрату бюджетних коштів військової частини, в розмірі 614 934, 00 грн., в період збройної агресії Російської Федерації проти України, що викликає досить високий резонанс у суспільстві в умовах сьогодення.

При цьому, не зважаючи на викладене, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, яке в силу своєї природи не зможе запобігти тим ризикам та забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов висновку, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є необґрунтованим та відсутні підстави для його задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176 - 178, 181, 186, 193, 196, 400 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницької апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя