Провадження №: 1-кп/755/1414/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" вересня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000502 від 18.05.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, не працюючого, без місця реєстрації, фактично проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 436-2 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Чернігова, громадянки України, з вищою освітою, не заміжньої, не працюючого, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючої до затримання за адресою: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263-1, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 436-2 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_6 (дистанційно), ОСОБА_7 ,

обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва з Офісу Генерального прокурора надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000502 від 18.05.2023, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 436-2 КК України, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263-1, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 436-2 КК України, який ухвалою суду 07.08.2024 року призначений до розгляду в підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні на обговорення учасникам процесу судом поставлено питання про направлення даного обвинувального акту до Київського апеляційного суду для вирішення питання щодо належної підсудності вказаного кримінального провадження.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вказав, що вважає кримінальне провадження підсудним Дніпровському районному суду м. Києва, проте не заперечував проти направлення обвинувального акта до Київського апеляційного суду для визначення підсудності.

Інші учасники процесу не заперечували проти направлення обвинувального акта до Київського апеляційного суду для визначення його належної підсудності.

Суд вислухавши думку учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт та долучені до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

У той же час, в обвинувальному акті серед іншого, зазначено відомості вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 258-3 КК України, а саме: «…Разом з тим встановлено, що ОСОБА_3 не сприймаючи державної влади України, сповідуючи ідеї проросійської спрямованості, перебуваючи у місті Києві, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше квітня 2023 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , підтримуючи факт відкритої збройної агресії рф проти України, усвідомлюючи, що для досягнення своєї мети військово-політичне керівництво держави-агресора надає злочинні накази щодо вчинення на території нашої держави терористичних актів щодо мирного населення та об`єктів критичної інфраструктури, діючи з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності та державній безпеці України, вирішив сприяти рф у проведенні збройної агресії проти України…» та «…Розуміючи, що реалізація вказаного злочинного плану пов`язаного з виконанням протягом тривалого часу великого обсягу узгоджених між собою дій, ОСОБА_3 з метою його реалізації, не пізніше квітня 2023 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , запропонував, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була однодумцем ОСОБА_3 , прихильницею ідей проросійської спрямованості, підтримуючи збройну агресію рф проти України та бажала їй сприяти, спільно вчиняти злочини, згідно із розробленим планом злочинної діяльності, який був доведений до її відома.

Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 у невстановлений час, проте не пізніше квітня 2023 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , погодилась на пропозицію ОСОБА_3 та увійшли до складу терористичної групи, яка була створена».

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК України є закінченим з моменту досягнення учасниками терористичної групи домовленості про вчинення першого злочину за наявності планів щодо подальшої спільної злочинної діяльності, що причинно-наслідково впливає й на визначення органом досудового розслідування місця вчинення кримінального правопорушення.

Проте, обвинувальний акт не містить відомостей, які б безпосередньо доводили та обгрунтовували те, що найбільш тяжке серед кримінальних правопорушень інкримінованих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК України, вчинено за адресою: АДРЕСА_5 .

При цьому, обвинувальний акт також містить відомості про те, що у місцях проживання обвинувачених за адресами: АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_3 виявлено і вилучено лабораторне приладдя та хімічні речовини, зброя та боєприпаси. Органом досудового розслідування в обвинувальному акті зазначається, що за адресою АДРЕСА_5 обвинувачені виключно зберігали належне їм майно.

В судовому засіданні, судом зокрема було встановлено, що до затримання обвинуваченого ОСОБА_3 , останній проживав за адресою: АДРЕСА_1 , а обвинувачена ОСОБА_4 за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 .

Органом досудового розслідування не наведено в обвинувальному акті достатніх для суду відомостей, які б вказували на те, що з всього переліку вищезазначених адрес, обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 досягли домовленості про створення терористичної групи з метою вчинення кримінальних правопорушень саме за адресою АДРЕСА_4 . Окрім того, обвинувальний акт також не містить чіткої іншої адреси де могло бути вчинене найбільш тяжке інкриміноване обвинуваченим кримінальне правопорушення.

Тобто, у вказаному випадку, суд приходить до висновку про те, що місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, органом досудового розслідування встановлено неналежним чином. Слід зазначити, що порушення правил територіальної підсудності призведе до ухвалення судового рішення незаконним складом суду, а тому, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, та з огляд у на те, що місце вчинення найбільш тяжкого кримінального правопорушення встановити неможливо, суд вважає за необхідне звернутися до суду вищої інстанції з поданням про визначення підсудності вказаного кримінального провадження у межах територіальної юрисдикції закінчення досудового розслідування.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Так, обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні складено 02.08.2024 року слідчим в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України капітан юстиції ОСОБА_8 в приміщенні Головного слідчого управління Служби безпеки України за адресою: м. Київ, пров. Аскольдів, 3а, та затверджений 02.08.2024 року процесуальним керівником у кримінальному провадженні - прокурором другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідування та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , в приміщенні службового кабінету № 274 Офісу Генерального прокурора за адресою: м. Київ, вул. Князів Острозьких, 8.

Встановлено, що місце закінчення досудового розслідування не знаходиться в межах територіальної юрисдикції Дніпровського районного суду м. Києва, а територіально належне до юрисдикції Печерського районного суду м. Києва.

Згідно ч. 2 ст. 34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Враховуючи те, що відповідно до ст. ст.32, 34 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення, а питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого, обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000502 від 18.05.2023, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 436-2 КК України, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263-1, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 436-2 КК України, підлягає направленню до Київського апеляційного суду для вирішення питання щодо наявності підстав направлення даного кримінального провадження на розгляд до Печерського районного суду м. Києва.

Окрім того, прокурором до Дніпровського районного суду м. Києва 02.09.2024 року подано клопотання про застосування відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожного окремо, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, у своїх клопотаннях щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , прокурор зазначив, що 13.08.2024 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва строк тримання під вартою обвинуваченого продовжено до 06.09.2024 року.

Зазначив про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованих складів кримінальних правопорушень, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами. При цьому вказав на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились та продовжують існувати, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_3 будучи обізнаним з покаранням за вчинені ним кримінальні правопорушення, санкція за вчинення одного з яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, може виїхати до російської федерації, на тимчасово окуповану територію та переховуватися від органів досудового слідства та суду; будучи керівником терористичної групи, перебуваючи на свободі може вільно спілкуватися та координувати дії інших невстановлених на даний час співучасників злочину, стосовно приховування слідів вчинення кримінальних правопорушень, вчинення тиску на свідків які не допитані судом у кримінальному провадженні з метою схилити їх до відмови від дачі правдивих показань, окрім того, обвинувачений може вчинити нові кримінальні правопорушення та/або продовжити свою злочинну діяльність.

У своєму клопотанні щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченої ОСОБА_4 , прокурор зазначив, що 13.08.2024 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва строк тримання під вартою обвинуваченої продовжено до 06.09.2024 року.

Зазначив про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих складів кримінальних правопорушень, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами. При цьому вказав на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились та продовжують існувати, а саме те, що обвинувачена ОСОБА_4 , будучи обізнаною з покаранням за вчинені нею кримінальні правопорушення, санкція за вчинення одного з яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, може виїхати до російської федерації, на тимчасово окуповану територію, з метою переховування від органів досудового слідства та суду; будучи учасником терористичної групи, перебуваючи на свободі може вільно спілкуватися та координувати дії інших невстановлених на даний час співучасників злочину, стосовно приховування слідів вчинення кримінальних правопорушень, вчинення тиску на свідків які не допитані судом у кримінальному провадженні, з метою схилити їх до відмови від дачі правдивих показань, окрім того, обвинувачена може вчинити нові кримінальні правопорушення та/або продовжити свою злочинну діяльність.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, вказавши на відсутність зазначених стороною обвинувачення ризиків та просив застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_7 також заперечив проти задоволення клопотання прокурора, вказавши на відсутність зазначених стороною обвинувачення ризиків та просив застосувати відносно обвинуваченої запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. Окрім того, вказав, що кримінальне провадження не підсудне Дніпровському районному суду м. Києва, а тому зазначений склад суду не може розглядати вказане питання у підготовчому судовому засіданні.

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали думку захисників.

Аналізуючи доводи захисника обвинуваченої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_7 про неможливість вказаного складу суду розглянути клопотання прокурора про застосування відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 314 КПК України після отримання обвинувального акту (…) суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Приписами ч. 3 ст. 314 КПК України встановлено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти чітко врегульований кримінально процесуальним законом перелік рішень, зокрема направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності, у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Окрім того, згідно ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Тобто, законодавцем визначено чіткий порядок вирішення питання про вирішення питання щодо наявності підстав для направлення кримінального провадження до відповідного суду, з метою визначення підсудності. При цьому, законодавець не позбавив суд можливості провести процедуру обрання запобіжних заходів стосовно обвинувачених у підготовчому судовому засіданні, а також не регламентував порушення при вирішенні данного питання в сукупності із направленням обвинувального акту для визначення підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

А тому, у вказаному випадку, суд приходить до висновків про можливість розгляду клопотань прокурора про застосування запобіжних заходів, задля забезпечення дієвості кримінального провадження та враховуючи ту обставину, що дія строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 06.09.2024 року.

Розглядаючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченим, кожному окремо, у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що це звернення вмотивовано наявністю у справі передумов визначених ст.ст. 177, 178, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України в їх системному зв`язку.

При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Також, суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У цій ситуації у вказаному кримінальному провадженні було висунуто обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 436-2 КК України та ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263-1, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Обвинувальний акт надійшов до суду для розгляду по суті та на даний час перебуває на стадії підготовчого судового розгляду.

На цей час обвинувачені та свідки в даному кримінальному провадженні не допитані.

Докази передбачені ст. 84 КПК України з боку обвинувачення та захисту, у цей період, не дослідженні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує наступне.

Відповідно до обвинувального акту встановлено такі відомості: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Чернігова, громадянин України, з вищою освітою, неодружений, не працюючий, без місця реєстрації, фактично проживаючий до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має типові соціальні зв`язки для особи його віку та статусу.

Так, суд враховує, що ОСОБА_3 висунуто обвинувачення за ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 436-2 КК України, тобто зокрема у скоєнні особливо тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років.

Заслухавши учасників судового провадження, суд вважає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України наявні, з огляду на специфіку кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винним у вчинені кримінальних правопорушень, а також на конкретні обставини кримінального провадження, а саме можлива причетність до вчинення терористичного злочину, його особу, ставлення до політичної ситуації в Україні, що зокрема може вказувати на його схильність до скоєння нових кримінальних правопорушень проти громадської безпеки та проти основ національної безпеки України та ухилення від суду, тобто застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, на даний час не вбачається.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 суд враховує наступне.

Відповідно до обвинувального акту встановлено такі відомості: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Чернігова, громадянка України, з вищою освітою, не заміжня, не працююча, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаюча до затримання за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , раніше не судима.

Обвинувачена ОСОБА_4 на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має типові соціальні зв`язки для особи її віку та статусу.

Так суд враховує, що ОСОБА_4 висунуто обвинувачення за ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263-1, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 436-2 КК України, тобто зокрема у скоєнні особливо тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років.

Заслухавши учасників судового провадження, суд вважає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України наявні, з огляду на специфіку кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує у разі визнання її винною у вчинені кримінальних правопорушень, а також на конкретні обставини кримінального провадження, а саме вчинення злочину, передбаченого ст. 258-3 КК України, її особу, ставлення до політичної ситуації в Україні, що зокрема може вказувати на її схильність до скоєння нових кримінальних правопорушень проти громадської безпеки та проти основ національної безпеки України та ухилення від суду, тобто застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, на даний час не вбачається.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Враховуючи наведене, суд на даному етапі розгляду обвинувального акту, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про застосування відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожного окремо, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Клопотання сторони захисту щодо обрання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожному окремо, запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою не підлягає задоволенню, оскільки даний запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, визначеним ч. 1 ст. 177 КПК України, визнаних судом доведеними та не забезпечить виконання обвинуваченими належної процесуальної поведінки.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 34, 176-178, 181, 183, 194, 314-316 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000502 від 18.05.2023, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 436-2 КК України, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263-1, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 436-2 КК України, направити до Київського апеляційного суду для вирішення питання щодо наявності підстав для вирішення питання щодо наявності підстав для направлення даного кримінального провадження на розгляд до Печерського районного суду міста Києва.

Клопотання захисників обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про застосування стосовно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , кожному окремо, запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою - залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кожного окремо, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів, тобто до 04.11.2024 року включно, без визначення розміру застави.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів, тобто до 04.11.2024 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 06.09.2024 року о 12 год. 30 хв.

Суддя