Справа №613/1890/24 Провадження № 1-кс/613/452/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м. Богодухові клопотання старшого слідчого СВ Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000564 від 31 жовтня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богодухова, Харківської області, українця, громадянина України, розлученого, освіта професійно технічна, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,-

ВСТАНОВИВ

До Богодухівського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Державній установі « Харківський слідчий ізолятор», строком на 60 днів.

Клопотання слідчий мотивує тим, що 31 жовтня 2024 року близько 13.05 год., інспектор СРПП Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_7 , спільно із поліцейським СРПП Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , під час несення служби відповідно до графіків чергування, перебуваючи у форменому одязі, екіпірованими спеціальним засобами, табельною вогнепальною зброєю, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», п. 3 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 259-262 КУпАП, спільно із працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , у встановленому законом порядку, виконували свої службові обов`язки по розшуку на постійній основі громадян, які ухиляються від військового обов`язку, знаходячись на АДРЕСА_2 , в районі розташування будинку за АДРЕСА_3 , підійшли до раніше невідомого їм ОСОБА_6 , для перевірки документів, так як останній викликав підозру. Після чого, інспектором СРПП Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , було запропоновано ОСОБА_6 , пред`явити документи для встановлення особи, на вказану пропозицію ОСОБА_6 , почав поводити себе агресивно та висловлювати своє невдоволення в бік поліцейських. У подальшому, за вищевказаних обставин у ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень поліцейському Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. Реалізуючи свій прямий злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень поліцейському Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_6 , діючи умисно з мотивів неповаги до авторитету правоохоронних органів, перешкоджаючи їх нормальній діяльності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у ході виконання працівником Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, який перебував на службі, своїх службових повноважень, розуміючи, що перед ним знаходиться працівник поліції, який одягнений у формений одяг та виконує свої службові обов`язки, ігноруючи вимогу працівників поліції заспокоїтись, раптово, наніс інспектору сектору реагування патрульної поліції Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , один удар кулаком правої руки, в область обличчя справа. У результаті протиправних дій, ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_7 , спричинено тілесне ушкодження у вигляді синця в області обличчя справа, яке відповідно до висновку судово медичного експерта № 12-14/274-БГ/24 від 31 жовтня 2024 року за ступенем тяжкості кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

В обґрунтування клопотання слідчий посилалась на те, що ОСОБА_6 , може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки відповідно до довідки №02-23/7397 від 01 листопада 2024 року Богодухівської міської ради знятий з реєстрації за місцем проживання, на даний час ОСОБА_6 вважається особою без постійного місця проживання, місцезнаходження його не відомо. Крім того, останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів, за вчинення якого законом, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років. Також, підозрюваний притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.110 КК України, на даний час провадження перебуває на розгляді Богодухівського районного суду Харківської області. В ході розгляду вказаного кримінального провадження ОСОБА_6 у зв`язку із неодноразовими не явками у судові засідання без поважних причин оголошувався у розшук. Тобто своїми діями ОСОБА_6 переховувався від суду.

Крім того, ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які є фактично основними свідками по кримінальному провадженню та їх покази пояснюють механізм та обставини вчиненого ОСОБА_11 кримінального правопорушення. Останньому відоме місце роботи та місце проживання потерпілого, та свідків по кримінальному провадженню, та перебуваючи під дією іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з обмеженням пересування останній він матиме реальну можливість вплинути на них з метою надання свідчень, які спростовують його вину, що може призвести до викривлення показань та втрати деяких доказів вчинення кримінального правопорушення, а саме показань потерпілих та свідків. Також вищевказані доводи підтверджуються способом вчинення вказаного злочину, а саме застосування насильства стосовно потерпілого незважаючи на наявність присутності інших осіб.

Також, підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення оскільки він притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.110 КК України, на даний час провадження перебуває на розгляді Богодухівського районного суду Харківської області, що свідчіть про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення та небажання ставати на шлях виправлення, а також про антисоціальну спрямованість його поведінки.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Вказані обставини що підтверджується довідкою про судимість відповідно до якої ОСОБА_6 28 вересня 2016 року притягнуто до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 110 КК України та 30 вересня 2016 року обвинувальний акт стосовно останнього скеровано до суду, судовий розгляд якого триває по теперішній час та ухвалою Богодухівського районного Харківської області від 27 грудня 2023 року якою ОСОБА_6 оголошено у розшук.

При цьому обрання більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки не виключається можливість переховування підозрюваного ОСОБА_6 , від органів досудового розслідування та суду, можливість незаконного впливу на свідків та потерпілого, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

Наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконно вплинути на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення унеможливлює застосування щодо ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання і домашнього арешту.

Також неможливе обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді особистої поруки так, як вказаний запобіжний захід жодним чином не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України та те, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні злочину, із застосуванням насильства, внаслідок якого потерпілий ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження, є достатні підстави не визначати розмір застави у кримінальному проваджені.

Таким чином, вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання наявним у кримінальному провадженні ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж як винятковий запобіжний захід тримання під вартою, який з урахуванням підозри ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, доцільно застосувати без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, вказуючи на наявність ризиків, передбачених п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 проти клопотання заперечував, зазначив, що ризики, зазначені слідчим в клопотанні не є обґрунтованими. Підтвердив, що дійсно ОСОБА_6 на даний час не має зареєстрованого місця проживання, але він проживає у своєї матері ОСОБА_12 . Що стосується обвинувачення у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України, то зазначив, що справа перебуває на розгляді в Богодухівському районному суді Харківської області, на даний час вирок по справі не ухвалено, тому зарано говорити про притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за скоєння вищевказаного злочину. Щодо ризику впиливати на потерпілого та свідків, то зазначив, що ОСОБА_6 з ними особисто не знайомий, тому жодним чином впливати на них не може. Просив застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання його матері за адресою: АДРЕСА_1 .

Підозрюваний ОСОБА_6 свою вину у кримінальному правопорушенні не визнав. Проти задоволення клопотання слідчого заперечував, підтримав думку свого захисника.

При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовувалось насильство в період перебування в якості затриманого.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та надані докази, встановив, що СВ Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове слідство по кримінальному провадженню № 0000546 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 31 жовтня 2024 року.

Згідно протоколу затримання ОСОБА_6 фактично затриманий 31 жовтня 2024 року о 15.50 год., в порядку ст. 208 КПК України, без ухвали слідчого судді.

Надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.. 2 ст. 345 КК України.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується:

- протоколом огляду документа від 14 січня 2024 року;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 31 жовтня 2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 31 жовтня 2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 01 листопада 2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 01 листопада 2024 року.

Відповідно до наявного в матеріалах клопотання висновку експерта №12-14/274-БГ/24 від 31 жовтня 2024 року у ОСОБА_7 мало місце тілесне ушкодження синець в області обличчя справа, яке по ступеню тяжкості кваліфікується, як легке тілесне ушкодження.

Відповідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до встановленої практики Європейського Суду з прав людини, для того, щоб позбавлення свободи можна було вважати не свавільним у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції, застосування такого заходу має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 р. у справі «Нештак проти Словаччини» (Neљќбk v. Slovakia), заява № 65559/01, п. 74, від 14 жовтня 2010 р. у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), заява № 38717/04, п. 2728 «Нечипорук і Йонкало проти України» (nechiporuk and yonkalo v. Ukraine) від 21 квітня 2011 року, п. 196). Поміщення під варту відповідно до статті 5 § 1 Конвенції повинно відповідати принципу пропорційності (див. справу Ladent v. Poland, заява № 11036/03, п. 55, ЕСПЧ 2008 ... (витяги)).

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судам слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

У п. 36 рішення «Москаленко проти України» № 37466/04 від 20.05.2010 Європейський Суд з прав людини нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Однак, Суд неодноразово встановлював, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою (див. рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» (Іlijkov v. Bulgaria), заява №33977/96, пункти 80-81, рішення від 26.07.2001).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на свідків та потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 КПК України.

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт;

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

Ризики, які вище були встановлені слідчим суддею, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, ризик незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні та ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється є актуальними безвідносно до стадії цього кримінального провадження.

Щодо позиції прокурора про ухилення від судового слідства та притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 110 КК України, слідчий судя зазначає, що дане кримінальне провадження перебуває в суді на розгляді з 2016 року. До початку збройної агресії РФ у 2022 році обвинувачений з`являвся в судові засідання та приймав участь в них та на даний час справа судом не розглянута.

На думку слідчого судді сторона обвинувачення не довела неможливість запобігання існуючим ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме, характеристику особистості ОСОБА_6 , який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, слідчий суддя дійшов до висновку, що запобігти існуючим ризикам можливо шляхом застосування щодо підозрюваного цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: не відлучатись з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого та прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та або/місця роботи; прибувати до СВ Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, Богодухівської окружної прокуратури Харківської області та Богодухівського районного суду Харківської області за першою вимогою; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілим.

На думку слідчого судді, застосування цілодобового домашнього арешту є саме таким запобіжним заходом, який може забезпечити належну поведінку та виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000564 від 31 жовтня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту терміном до 31 грудня 2024 року включно, заборонивши залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з одночасним покладенням обов`язків:

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого та прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та або/місця роботи;

- прибувати до СВ Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, Богодухівської окружної прокуратури Харківської області та Богодухівського районного суду Харківської області за першою вимогою;

- утримуватись від спілкування з потерпілим ОСОБА_7 та свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Доручити Богодухівському РВП ГУНП в Харківській області негайно доставити ОСОБА_6 до його місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та звільнити з - під варти.

Ухвалу для виконання направити до СВ Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області.

Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1