Справа № 442/4371/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1122/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 листопада 2024 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7 ,

встановила:

на розгляді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке 05 липня 2023 року внесене до ЄРДР за №0000890, зокрема, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 листопада 2024 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 05 січня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 покликаючись на те, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, у зв`язку з порушеннями вимог КПК України.

Акцентує, що одночасно з клопотанням прокурора захисником було подано клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт і під час судового розгляду справи такі судом було розглянуто, однак в ухвалі відсутня згадка про подання захисником клопотання про зміну запобіжного заходу, про розгляд цього клопотання, а також про ухвалення судового рішення за результатами розгляду клопотання захисника.

Наголошує, що суд, хоча і розглянув у судовому засіданні клопотання захисника і досліджував надані стороною захисту докази, але жодної оцінки таким не дав та не не взяв до уваги, що згідно інформації Філії державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» у Львівській області від 30 жовтня 2024 року, наданої на запит адвоката, ОСОБА_6 в умовах СІЗО неодноразово проходив медичні обстеження, при яких було встановлено, що він хворіє на «Цукровий діабет II типу, середньої важкості. Діабетична полінейропатія.» «Міонапія. Ретинопатія змішаного типу».

Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_6 має такі важкі захворювання, які потребують регулярного і належного лікування, що неможливо в умовах СІЗО.

Просить скасувати ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 листопада 2024 року, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відмовити та змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 на цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора про її заперечення та залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визначено ст. 422-1 КПК України.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

На переконання колегії суддів, під час розгляду клопотання прокурора, з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом в сукупності та стали підставою для прийняття рішення.

Колегія суддів вважає доведеним прокурором, що ризики заявлені у клопотанні не зменшились, а отже, на думку колегії суддів, всупереч доводам апеляційної скарги, з врахуванням тяжкості інкримінованого за ч.3 ст. 307 КК України кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, виправданим є подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки перебуваючи на волі останній може переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Покликання обвинуваченого про незадовільний стан, на переконання колегії суддів, не є визначальними обставинами, які давали б можливість змінити запобіжний захід, а відтак, недостатнім є застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, про що вірно зазначено в ухвалі суду першої інстанції, в тому числі цілодобового домашнього арешту.

Таким чином, колегія суддів вважає доведеною актуальність наведених прокурором ризиків та приходить до висновку, про безпідставність доводів апелянта з цього приводу і вважає, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення обвинуваченому розміру застави, з огляду на вчинення обвинуваченим особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, забезпечить виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 листопада 2024 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4