Провадження № 1-кп/127/921/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відомості про яке внесено 14 липня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000543,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт, затверджений 30 вересня 2024 року прокурором Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 з додатками, відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просив суд постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування дотримані вимоги КПК України, підстав для закриття та повернення обвинувального акту не вбачає. В судове засідання просив викликати обвинуваченого, захисника та потерпілих. Крім цього, просив суд зобов`язати орган пробації скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 щодо вирішення питання призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, поклались на розсуд суду.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні не заперечували щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту. Клопотань про виклик свідків чи витребування доказів не заявляли.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 3 ст. 314 КПК України визначено, що суд за результатами підготовчого судового засіданні має право, зокрема, призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту або повернути обвинувальний акт прокурору через його невідповідність вимогам КПК України.

Суд вважає, що вказаний акт призначити до судового розгляду не можливо, оскільки вказане призведе до істотного порушення прав учасників справи.

Так, ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вказані завдання кримінального провадження свідчать, що для дотримання прав, свобод та законних інтересів всіх учасників кримінального провадження обвинувальний акт на підставі і в межах якого, згідно ст. 337 КПК України, здійснюється судовий розгляд, має чітко відповідати вимогам ст. 291 КПК України, містити в собі відомості щодо дійсно прийнятих в ході досудового розслідування рішень та містити беззаперечні факти щодо кола осіб, які є учасниками справи.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

З формулювання обвинувачення та викладу фактичних обставин справи, які містяться в обвинувальному акті, судом встановлено, що прокурор висуває обвинувачення ОСОБА_4 за вчинення дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було спричинено потерпілим тяжкі тілесні ушкодження та смерть.

Згідно з обвинуваченням прокурора, наслідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди є смерть ОСОБА_8 та отримання тяжких тілесних ушкоджень пасажирами ОСОБА_7 та неповнолітнім ОСОБА_9 .

Судом встановлено, що ОСОБА_9 є неповнолітньою особою 2012 року народження.

Суд звертає увагу, що сторона обвинувачення вказуючи про те, що неповнолітньому ОСОБА_9 завдано тяжких тілесних ушкоджень та зазначаючи як кваліфікуючу ознаку спричинення саме потерпілим тяжких тілесних ушкоджень, не вказує зазначену малолітню особу як потерпілого у справі та інші дані, визначені п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України .

Таким чином, не зазначення вказаної особи як потерпілого у справі, не зазначення як окремої процесуальної особи законного представника неповнолітнього, є суттєвим порушенням прав неповнолітнього, порушенням вимог ст. 291 КПК України та невідовідністю формулювання обвинувачення прийнятим процесуальним рішенням.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до п. 19 розділу II Реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000543 від 14.07.2024 року, постановою від 23.08.2024 року у справі було залучено законного представника малолітнього потерпілого.

Суд зазначає, що реєстр матеріалів досудового розслідування має чітко відповідати та відображати справжні процесуальні дії, що були вчинені стороною обвинувачення під час досудового розслідування.

Разом з тим, обвинувальних акт не містить жодних відомостей та анкетних даних законного представника малолітнього потерпілого, що ставить під сумнів здійснення вказаних процесуальних дій стороною обвинувачення, оскільки вони не відображені в обвинувальному акті.

Визначення кола осіб учасників провадження, застосування належної правової процедури є істотним у кримінальному провадженні.

Таким чином, не виконання стороною обвинувачення вимог ст. 291 КПК України, не зазначення ще одного потерпілого у справі, його анкетних відомостей та законного представника потерпілого, позбавляє суд можливості дотриматись прав всіх учасників провадження та застосувати належні правові процедури з чітким дотримання прав кожного.

Вказане свідчить про недотримання ст. 291 КПК України, що унеможливлює призначення справи до судового розгляду та її розгляд судом у відповідності до вимог КПК України та є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 291, 314 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відомості про яке внесено 14 липня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000543, повернути прокурору Вінницької обласної прокуратури, через його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: