УХВАЛА

18 липня 2024 року

м. Київ

справа № 171/1951/22

провадження № 51-3629ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на судове рішення стосовно нього,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на судове рішення стосовно нього.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.

Згідно з пунктами 3, 4 і 5 ч. 2 вказаної норми, у касаційній скарзі зазначаються судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Проте, касаційна скарга ОСОБА_4 не відповідає зазначеним вимогам кримінального процесуального закону.

Так, ОСОБА_4 у своїй касаційній скарзі порушує питання про перегляд ухвали Дніпровського апеляційного суду без зазначення дати її постановлення, що унеможливлює вирішення питання про те, чи може судове рішення, з яким не погоджується останній бути оскаржене у касаційному порядку відповідно до вимог ст. 424 КПК та чи дотримано скаржником передбачені ст. 426 КПК строки касаційного оскарження.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення

вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне

застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Проте, висловлюючи незгоду з оскаржуваним рішенням апеляційного суду, ОСОБА_4 не навів конкретних доводів, з посиланнями на статті закону, які саме порушення допустив суд апеляційної інстанції, ухвалюючи рішення стосовно нього й не вказує у чому саме ці порушення полягали та як вони вплинули на законність і обґрунтованість постановленого цим судом судового рішення і чому їх слід відносити до безумовних підстав для скасування або зміни касаційним судом, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК.

Відповідно до ст. 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

За змістом скарги ОСОБА_4 не погоджується з рішенням суду апеляційної інстанції без зазначення дати його постановлення, а у її прохальній частині просить розглянути його скаргу та не зазначає жодних вимог щодо оскаржуваного судового рішення. Таким чином, вимоги ОСОБА_4 не конкретизовані та сформульовані без урахування положень ст. 436 КПК.

Суд касаційної інстанції, відповідно до ст. 433 КПК, переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній чітко викладених вимог, які б узгоджувались з положеннями ст. 436 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 427 КПК,до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

Так, ОСОБА_4 надав Суду копію ухвали Дніпровського апеляційного суду від

06 червня 2024 року, якою йому повернуто апеляційну скаргу на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від

09 квітня 2024 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Натомість, за змістом касаційної скарги, ОСОБА_4 не погоджується з рішенням апеляційного суду без зазначення дати його постановлення, яким повернуто його апеляційну скаргу на ухвалу Дзержинського районного суду с. Кривого Рогу Дніпропетровської області від

09 травня 2024 року.

Таким чином, ОСОБА_4 слід конкретизувати, яке саме судове рішення він оскаржує, зазначити вимогу щодо оскаржуваного судового рішення, яка б узгоджувалася з положеннями ст. 436 КПК, обґрунтувати свою вимогу з урахуванням положень ч. 1 ст. 438 цього Кодексу та надати Суду копії оскаржуваного судового рішення.

З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.

Колегія суддів звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо, всупереч вимогам КПК, вона не надала усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

Керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3