Справа № 367/2353/24
Провадження №1-кп/367/677/2024
УХВАЛА

Іменем України

08 жовтня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

законного представника: ОСОБА_5 ,

особи, відносно якої розглядається клопотання: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 22.01.2024 за № 0000024 за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки с. Воронівка Городищенського р-ну Черкаської обл., офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 20000024, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.01.2024 за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Під час судового розгляду встановлено, що 21.01.2024 приблизно о 23 год. 30 хв. ОСОБА_6 проходила поблизу будинку АДРЕСА_3 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_6 виник умисел на незаконне проникнення до вказаної території, яка огороджена металевим парканом. Одразу після цього, ОСОБА_6 , перебуваючи в тому ж місці, в той же час, реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до приватної території, діючи умисно, будучи впевненою, що за її діями ніхто не спостерігає та вона залишиться непоміченою, таємно, всупереч ст. 30 Конституції України, яка гарантує право кожного громадянина на недоторканість житла, без будь-якого дозволу та всупереч волі власника, підійшовши до паркану, що огороджує вищевказану територію, скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу, пошкодивши хвіртку, пролізла через неї на подвір`я, тим самим незаконно проникла на приватну територію, яка їй не належить на праві власності та не перебуває у її користуванні.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковано як суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України - незаконне проникнення до іншого володіння.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_6 не заперечила причетності до суспільно небезпечного діяння за наведених у клопотанні обставин та застосуванні щодо неї примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, при цьому дала суду показання, якими підтверджуються час, місце, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, вказаному у письмовому клопотанні.

При встановленні судом фактичних обставин події, доведена причетність ОСОБА_6 до вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та підтверджується письмовими матеріалами справи, які були досліджені та оголошені в судовому засіданні, а саме:

- витягом з ЄРДР № 0000024 від 22.01.2024;

- протоколом огляду місця події від 22.01.2024;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.02.2024;

- DVD-R диском з відеозаписом з камер відеоспостереження розташованих на стовпі біля приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 ;

- протоколом огляду DVD-R диску від 13.02.2024;

- постановою про визнання речового доказу від 13.02.2024;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.02.2024;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.02.2024;

- довідкою Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» №213 від 21.02.2024;

- висновком судово-психіатричного експерта КНП КОР «ОПНМО» №150 від 11.03.2024, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждала під час скоєння інкримінованих їй дій на хронічне психічне захворювання - шизоафективний розлад, змішаний тип, афективно-параноїдальний синдром (F 25.2 за МКХ-10). Під час скоєння інкримінованих їй дій ОСОБА_6 не була здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На даний час ОСОБА_6 страждає на хронічне психічне захворювання - шизоафективний розлад, змішаний тип, стан нестійкої ремісії (F 25.2 за МКХ-10). За своїм психічним станом ОСОБА_6 не здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Клінічних ознак хронічного алкоголізму чи наркоманії під час проведеного обстеження у підекспертної не виявлено.

Вислухавши законного представника, захисника, враховуючи думку прокурора, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, шляхом повного, і всебічного дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що суспільно-небезпечне діяння з приводу якого порушене кримінальне провадження, мало місце і вчинене ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно вимог п. 1 ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно ч. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру.

Частинами 2, 3 ст. 94 КК України встановлено, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати зокрема такі примусові заходи медичного характеру: госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом. Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічнохворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Отже судом встановлено, що суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.162 КК України мало місце і вчинене ОСОБА_6 у стані неосудності, тобто за своїм психічним станом і характером суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_6 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Відповідно до правової позиції об`єднаної палати Верховного Суду від 16 січня 2023 року № 761/37225/20 при розгляді кримінального провадження про застосування примусових заходів медичного характеру кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого в стані неосудності, повинна ґрунтуватись лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій, при цьому суд має виходити із об`єкту посягання та об`єктивної сторони вчиненого діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, з урахуванням всіх фактичних обставин і зовнішнього прояву дій особи, з огляду на те, що встановлення будь-якої форми вини у діях неосудної особи об`єктивно є неможливим.

А тому суд не встановлює форму вини, мету та спрямованість умислу ОСОБА_6 .

Враховуючи зібрані та досліджені при судовому розгляді матеріали, заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_6 слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 369-372, 376, 512, 513 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про застосування відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Речовий доказ по даному кримінальному провадженню згідно постанови про визнання речового доказу від 13.02.2024: оптичний носій DVD-R диск 4.7Gb із вмістом відеозаписів з камер відеоспостереження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1