ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/4303/24 Номер провадження 11-кп/814/2091/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора представника установи виконання покарань засудженогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 на ухвалу Полтавського районного суду від 10 жовтня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено подання ДУ «Божковська виправна колонія (№16)» та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого

05 лютого 2014 року Новозаводським районним судом м. Чернігів за п.2 ч.2 ст.115, ч.3 ст.345, ст.70 КК України на 14 років позбавлення волі,

звільнено умовно-достроково на 1 рік 10 місяців 24 дні від відбування покарання за вказаним вище вироком.

Ухвалене рішення місцевий суд мотивував тим, що засуджений довів своє виправлення та заслуговує на застосування до нього положень ст.107 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Полтавського районного суду від 10 жовтня 2024 року та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання ДУ «Божковська виправна колонія (№16)» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що засуджений протягом усього строку відбування покарання працював загалом лише 2 роки 4 місяці, допускав порушення вимог режиму, за які на нього 8 разів періодично й повторно накладались стягнення (6 доган і 2 поміщення в карцер), що свідчить про його нестабільну поведінку, має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та високий ризик ймовірної небезпеки для суспільства, а тому з урахуванням наведених вище обставин, тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_8 злочину є відсутніми підстави для висновку про доведення ним свого виправлення.

Колегія суддів заслухала суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала мотиви апеляційної скарги та, посилаючись на відсутність фіксації технічними засобами судового провадження в місцевому суді, зазначила про необхідність призначення нового розгляду в суді першої інстанції, думку засудженого ОСОБА_8 та представника установи виконання покарань ОСОБА_7 , які просили залишити без зміни оскаржувану ухвалу, перевірила матеріали судового провадження, особової справи та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи прокурора про відсутність фіксації технічними засобами судового провадження в місцевому суді, що є підставою для призначення нового розгляду в цьому суді, колегія суддів уважає обґрунтованими.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону .

Виходячи з положень ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За змістом п.1 ч.1 ст.415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду першої інстанції та призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачене п.7 ч.2 ст.412 КПК України.

Відповідно до вимог п.7 ч.2 ст.412 КПК України невиконання вимог про фіксування судового провадження за допомогою технічних засобів фіксування кримінального провадження в суді першої інстанції є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та в будь-якому разі безумовною підставою для скасування ухвали та призначення нового розгляду в місцевому суді.

У силу ж ч.3 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст.318-380 КПК України, з урахуванням положень розділу VIII КПК України (виконання судових рішень).

Так, п.6 ч.3 ст.129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, серед яких, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами. Зазначений вище конституційний припис покладає на суд обов`язок здійснювати повне фіксування судового процесу технічними засобами, оскільки саме за умови такого фіксування забезпечуються законність та інші основні засади судочинства.

Згідно з ч.5 ст.27 КПК України під час судового розгляду забезпечується повне фіксування судового засідання та процесуальних дій за допомогою звуко- й відеозаписувальних технічних засобів. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, який здійснив суд у порядку, передбаченому КПК України.

На підставі приписів ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим, крім випадків, визначених у цій нормі (у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб).

Повне фіксування технічними засобами ходу всього судового провадження слугує, з одного боку, його гласності та відкритості, а з іншого - забезпечує можливість встановити допущені під час судового розгляду порушення, які могли би вплинути на законність, обґрунтованість і справедливість ухваленого за результатами розгляду судового рішення.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що розгляд подання ДУ «Божковська виправна колонія (№16)» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання здійснювався за участю прокурора ОСОБА_10 , який висловив свою думку щодо подання виправної колонії, через це зазначений судовий розгляд обов`язково мав бути зафіксований технічними засобами в порядку, передбаченому КПК України, незалежно від позиції учасників судового провадження щодо фіксації судового провадження (а.п.20-22).

Однак перевіркою матеріалів справи встановлено, що в суді першої інстанції не було виконано вимоги про фіксування судового провадження за допомогою технічних засобів фіксування провадження (ходу розгляду питання про застосування до засудженого положень ст.107 КК України).

Наведене вище є істотним порушенням вимог ст.ст.27, 107 КПК України, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення місцевого суду, та безумовною підставою для скасування такого рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції на підставі п.1 ч.1 ст.415 КПК України.

Водночас колегія суддів зауважує, що в разі встановлення апеляційним судом істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є підставою для скасування ухвали суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст.370, 416, 419 КПК України він повинен надати оцінку доводам апеляційної скарги прокурора щодо необхідності відмови в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого, оскільки в протилежному випадку це призведене до неможливості ухвалення рішення про відмову в задоволенні подання установи виконання покарань за встановлення підстав для цього при новому розгляді в суді першої інстанції.

Перевіривши обґрунтованість відповідних доводів апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд, крім випадку, якщо знайде їх безпідставними, при скасуванні оскарженого судового рішення з підстав істотного порушення кримінального процесуального закону та призначенні нового розгляду в суді першої інстанції, повинен також указати на неправильність чи передчасність висновків суду в судовому рішенні, яке скасовується, з приводу застосування інституту звільнення від відбування покарання, як на додаткову підставу для скасування судового рішення.

При цьому, виходячи зі змісту ч.2 ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції повинен формулювати свої висновки та вказівки лише в такій формі, щоб це не призводило до вирішення наперед порушених учасниками провадження питань, але водночас давало би достатні підстави для відмови у задоволенні подання установи виконання покарань про звільнення засудженого від відбування покарання, якщо під час нового розгляду в суді першої інстанції буде встановлено належні підстави для такого рішення.

Наведений вище підхід за суттю правозастосування узгоджується з правовим висновком, який міститься в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23 вересня 2019 року (справа №728/2724/16-к).

У контексті викладеного вище колегія суддів уважає, що місцевий суд, звільняючи ОСОБА_8 умовно-достроково від відбування покарання, належним чином не врахував поведінку, ставлення до праці й навчання засудженого саме за увесь період його перебування в установах виконання покарань, нестабільність поведінки ОСОБА_8 і характер допущених ним порушень, за які до нього застосовувались різні заходи дисциплінарного впливу, зокрема, за напад на працівника адміністрації установи виконання покарань, зберігання забороненого предмета, та які, хоча й погашені наразі, проте свідчать про схильність засудженого до свідомого систематичного порушення встановлених КВК України заборон шляхом ігнорування попередньо накладених стягнень і те, що він після вчинення особливо тяжких злочинів продовжував протиправну поведінку в місцях позбавлення волі.

В основі висновку суду про виправлення засудженого має лежати аналіз даних про його поведінку, ставлення до праці й навчання саме за увесь строк відбування покарання, а не конкретно обраного часу.

Так, необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення (тобто в більш короткий строк, ніж встановлено за вироком суду) мета покарання, яка насамперед полягає у виправленні засудженого, а також запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень, досягнута, а саме те, що засуджений виправився та в подальшому немає необхідності у відбуванні покарання, а тому необхідно ретельно з`ясовувати наявність таких обставин, чого не було здійснено судом першої інстанції.

За таких обставин, не вирішуючи наперед питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення подання виправної колонії, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання є передчасним.

Таким чином, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого слід урахувати наведене вище, провести розгляд провадження відповідно до вимог КПК України, ретельно дослідити обставини судового провадження та особової справи, перевірити доводи прокурора, за наслідком чого ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.

Отже, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу Полтавського районного суду від 10 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4