Провадження № 11-кп/824/1203/2024 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

29 жовтня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою зі змінамизахисника ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 18.05.2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком у кримінальному провадженні №0002784 обвинуваченого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. ЛисичанськЛуганської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючогоза адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт на строк сорок годин.

Вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим, його дії кваліфіковано як вчинення умисного легкого тілесного ушкодження, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за наступних обставин.

23 серпня 2021 року, приблизно о 17 год. 30 хв., разом із знайомою ОСОБА_9 , рухався АДРЕСА_3 . У цей же час та місці, на зустріч останнім, рухався ОСОБА_10 , який проходячи повз вказаних осіб, зупинився та заговорив з ОСОБА_7 , однак останній проігнорувавши ОСОБА_10 , пішов далі.

У подальшому, ОСОБА_10 направився у бік ОСОБА_7 , та у останнього у цей момент раптово виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , на фоні раніше виниклого тривалого конфлікту та особистої неприязні до останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наблизився до ОСОБА_10 , та наніс три цілеспрямованих ударів кулаками лівої та правої руки в область обличчя потерпілому.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_10 легкі тілесні ушкодження у вигляді синця верхньої губи, садна слизової нижньої губи.

На вказаний вирок захисник подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просив скасувати вирок суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

До початку апеляційного розгляду матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_7 подав клопотання, в якому просить вирок Дарницького районного суду м. Києва від 18.05.2023 року щодо нього скасувати, а кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - закрити, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням його від кримінальної відповідальності через сплив строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

Зазначає, що інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України вчинено 23 серпня 2021 року. У зв`язку з чим, він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу зі змінами, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги зі змінами, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, та у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, і за наявності згоди особи на її звільнення на підставі спливу строків давності, закрити кримінальне провадження, звільнивши таку особу від кримінальної відповідальності.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 12 вересня 2022 року у справі № 203/241/17, звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК є безумовним, оскільки приводом для нього є саме закінчення передбачених законом України про кримінальну відповідальність строків, наданих державі для доведення вини особи у вчиненні кримінального правопорушення та притягнення її до кримінальної відповідальності у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.

Особа звільняється судом від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності незалежно від наявності чи відсутності факту примирення з потерпілим, відшкодування шкоди, щирого каяття тощо, тобто, по суті, від особи взагалі не вимагається визнання своєї винуватості шляхом здійснення будь-яких активних дій.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_7 , а саме ч. 1 ст. 125 КК України було вчинено 23 серпня 2021 року, у відповідності до ст. 12 КК України його віднесено до кримінального проступку.

Станом на час розгляду матеріалів кримінального провадження апеляційним судом щодо ОСОБА_7 минуло 3 роки з дня вчинення інкримінованого йому кримінального проступку.

У ході апеляційного розгляду ОСОБА_7 висловив свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності із зазначених підстав, що є обов`язковою умовою для такого звільнення. Фактів зупинення чи переривання перебігу строків давності у ході апеляційного розгляду не встановлено.

Відповідно до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

У зв`язку із викладеним колегія суддів вважає за необхідне звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за кримінальний поступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України із підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, тобто у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження із підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу зі змінами слід задовольнити, вирок скасувати, звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження - закрити.

Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 420 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу зі змінами захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 18 травня 2023 року щодо ОСОБА_7 - скасувати.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 - закрити.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Суддя Суддя