УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 , про проведення обшуку у кримінальному провадженні № 0002185 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання сторони обвинувачення про надання дозволу на проведення обшуку, з якого вбачається, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002185 від 11.11.2024 за ч.5 ст.407КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем, призваним за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , у військовому званні «сержант», у порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, 20.01.2023 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 та ухиляється від проходження військової служби до теперішнього часу, проводячи його на власний розсуд, не пов`язуючи з обов`язками військової служби.

У ході досудового розслідування установлено, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

У зв`язку із вищевикладеним, на теперішній час виникла необхідність у проведенні обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ., яка згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно належить на праві приватної власності : ОСОБА_7 , з метою відшукання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 для встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні слідчий клопотання про надання дозволу на проведення обшуку підтримав у повному обсязі, клопотання просив задовольнити.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши слідчого в судовому засіданні, який підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

Згідно ст.2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», рішення ЄСПЛ є обов`язковими для виконання Україною відповідно до ст.46 Конвенції.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово зазначав, що аби не суперечити ст.8 Конвенції, втручання у приватне життя повинно здійснюватися «згідно із законом», мати легітимну мету та бути необхідним у демократичному суспільстві для досягнення цієї мети (рішення у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України», п.42; «Шалімов проти України», п.84; «Кузнецов проти України», п.134).

У рішенні «Michaud v. France», п.94-1175, ЄСПЛ вказав, що вираз «передбачене законом» вимагає насамперед, щоб втручання ґрунтувалося на внутрішньому праві.

Згідно рішення «S. and Marper v. the UK», п.101, втручання буде таким, що є «необхідним у демократичному суспільстві», якщо воно відповідає вимогам «нагальної суспільної необхідності», зокрема є пропорційним його «законній меті», і якщо причини, наведені національними властями в його виправдання, є «суттєвими і достатніми».

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України», п. 132, для винесення постанови про проведення обшуку житла чи іншого володіння особи суди відповідно до законодавства повинні переконатися в тому, що існують достатні підстави вважати, що розшукувані предмети знаходяться там».

Згідно ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Згідно ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Долученими до клопотання матеріалами в сукупності в повній мірі підтверджується наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення в рамках кримінального провадження № 0002185 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2024 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, до обставин даного кримінального провадження ймовірно може бути причетний ОСОБА_6 , який за версією слідства будучи військовослужбовцем, призваним за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , 20.01.2023 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 та ухиляється від проходження військової служби до теперішнього часу, проводячи його на власний розсуд, не пов`язуючи з обов`язками військової служби.

Імовірна причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення підтверджується, зокрема: повідомленням Командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_8 від 15.02.2024 року № 291; актом службового розслідування за фактом відсутності на військовій службі сержанта ОСОБА_6 ; доповіддю Командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_8 від 23.01.2024 року.

Під час виконання доручення слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 27.11.2024 року, оперуповноваженим Другого оперативного відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_9 було встановлено, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_10 (інформаційна довідка № 405648852 від 27.11.2024)

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до переконання, що в результаті надання дозволу на проведення обшуку може бути досягнуто мету проведення такої слідчої (розшукової) дії, оскільки за даною адресою можуть знаходитися розшукувана особа та предмети, що мають відношення до кримінального правопорушення.

Крім того, враховуючи обставини можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та його специфіку, слідчий суддя вважає, що обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей, які мають значення для досудового розслідування та про які зазначено у клопотанні, які в свою чергу в добровільному порядку отримані бути не можуть, оскільки такі речі та документи викриватимуть можливу протиправну поведінку причетного до вчинення кримінального правопорушення особи.

На підставі викладеного, враховуючи обґрунтованість поданого клопотання, наявність правових підстав для його задоволення, так як в результаті проведення обшуку можуть бути виявленні та вилученні речі, які будуть використані як докази в рамках кримінального провадження на підтвердження факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а також осіб, які можуть бути причетними до їх вчинення, слідчий суддя приходить до переконання, що таке клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 223, 234, 235 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 , про проведення обшуку у кримінальному провадженні № 0002185 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - задовольнити.

Надати слідчим, які входять до складу слідчої групи у кримінальному провадженні № 0002185 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та прокурорам групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , з метою встановлення місцезнаходження останнього, виявлення та фіксацій відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання предметів та документів, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення.

Визначити строк дії ухвали тривалістю в один місяць, який обраховувати з дня постановлення ухвали слідчим суддею.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1