ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

суді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046 від 11.02.2023 року, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 липня 2024 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Рухотин Хотинського району Чернівецької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та за його вчинення призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки, якщо він протягом цього терміну не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покладено на засудженого ОСОБА_6 наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирали.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в розмірі 28 585 (двадцять

ЄУНСС: 724/1708/23 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_8

НП: 11-кп/822/328/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

вісім тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 84 копійки.

Вирішено долю речових доказів.

Як встановлено судом першої інстанції та апеляційним судом, ОСОБА_6 приблизно від травня 2022 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, на околиці с. Рухотин Дністровського району Чернівецької області, придбав, шляхом привласнення знайденого, за допомогою металошукача патрони, які являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї часів Першої Світової війни та в подальшому приносив їх на зберігання до свого місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснював їх розбирання з метою отримання вибухової речовини метальної дії, яку накопичував в скляних ємкостях та зберігав без передбаченого законом дозволу до 11.02.2023 року, коли під час санкціонованого обшуку за місцем його проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено скляну банку із вмістом в середині вибухової речовини метальної дії димного пороху, ймовірно марки ДРП-1, маса якого складає 83 грами та полімерну банку циліндричної форми із вмістом в середині вибухової речовини метальної дії бездимного пороху марки «Пл30-12» з домішками нітроцелюлозного пороху невстановленої марки, маса якого складає 159,9 грам.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 , кожен окремо, подали апеляційні скарги.

Зі змісту апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 вбачається, що він просить оскаржуваний вирок скасувати, а кримінальне провадження закрити за відсутності у його діях складу інкримінованого йому злочину.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що оскаржуваний вирок районного суду є незаконним, ухваленим з порушеннями вимог кримінального процесуального закону, із порушенням принципів верховенства права та законності, рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності і безпосередності дослідження доказів.

Стверджує, що районний суд не з`ясував усіх обставин справи, які б могли мати значення при прийнятті рішення.

Вказує, що він жодного кримінального правопорушення не вчиняв, оскільки стрілецька зброя, порох, набої, які знаходилися в його помешканні належать синам, які мають дозволи на зберігання пороху та набоїв.

Зазначає, що в процесі слідства син писав заяви у поліцію, прокуратуру, що вищевказана стрілецька зброя, порох, набої, є його власністю, однак ніхто на це не звертав увагу.

Звертає увагу суду на те, що ОСОБА_6 було вручено підозру без допиту останнього та його сина. На околиці села ОСОБА_6 знімали на мобільний телефон, без його згоди на те, хоча працівник поліції Печеряга на слідчому експерименті озвучив, що знімає на камеру ОСОБА_9 .

Вказував, що він має неприязні відносини зі свідком ОСОБА_10 , а тому вважає, що його покази є надуманими.

Зі змісту апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 вбачається, що він просить оскаржуваний вирок скасувати, а кримінальне провадження закрити.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що оскаржуваний вирок ухвалений з порушенням норм матеріального та процесуального закону.

Стверджує, що докази, які містяться у матеріалах даного кримінального провадження не спростовують пояснення обвинуваченого, та свідка захисту ОСОБА_11 , а саме, що вилучений порох належить саме ОСОБА_12 .

Вказує, що 24 лютого 2023 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 263 КК України та в цей же день слідчим ОСОБА_13 було проведено слідчий експеримент за участі підозрюваного та в присутності понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Слідчим вказано, що здійснювалась відео фіксація слідчого експерименту на відеокамеру марки Panasonic Full HD, метою слідчого експерименту перевірка і уточнення відомостей, де саме, та за яких обставин ОСОБА_6 знайшов патрони, які в подальшому розбирав, пересипав та отримував порох, однак на думку сторони захисту протокол, яким фіксувалася процесуальна слідча дія є недопустимим доказом, оскільки слідча дія проведена із грубим порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства та не відповідає змісту цієї слідчої дії.

Інших апеляційних скарг від учасників судового провадження не надходило.

Однак надійшло заперечення від публічного обвинувача прокурора Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_16 , зі змісту якого вбачається, що прокурор просить вищевказані апеляційні скарги, як необґрунтовані залишити без задоволення, а оскаржуваний вирок, як законний без змін.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційних скарг, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , які просили подані апеляційні скарги задовольнити в повному обсязі, з підстав наведених у них, міркування прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення поданих апеляційних скарг, оскільки вважає вирок районного суду законним та обґрунтованим, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, а обвинуваченому і останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав зазначених в апеляційних скаргах та обговоривши наведені у них доводи, колегія суддів доходить такого.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах поданих апеляційних скарг.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вимоги до мотивування судових рішень засновані на положеннях ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Питання про те, чи виконав суд свій обов`язок, може бути визначено тільки з урахуванням конкретних обставин справи. Зважаючи на позиції ЄСПЛ про неможливість тлумачення п. 1 ст. 6 цієї Конвенції як такого, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент під час обґрунтування судами своїх рішень (справа «Салов проти України»), у цьому кримінальному провадженні такі стандарти дотримано.

Також, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від свавілля; рішення національного суду повинно містити мотиви, достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»).

Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами попередніх інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Дослідивши докази у кримінальному провадженні з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України за обставин, наведених у вироку.

В судовому засіданні апеляційного суду, як і в судових засіданнях районного суду обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України не визнав, та надав пояснення аналогічно змісту, які були надані ним в районному суді.

Водночас, незважаючи на повне невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 вини, суд 1-ої інстанції, мотивував доведеність вини останнього у вчиненні інкримінованого злочину, показаннями свідків та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, будучи допитаним в судовому засіданні районного суду свідок ОСОБА_17 показала, що вона з 2021 року працює на посаді старости Рухотинського Старостинського округу. ОСОБА_6 знає як односельчанина, який займається господарством. Зі слів жителів села їй відомо, що ОСОБА_6 займався пошуком металу. Під час випасання худоби ОСОБА_6 бачила, як він ніс на плечі металошукач. Обвинувачений проживає з дружиною, його син ОСОБА_18 проживає окремо, але зареєстрований біля батька, є мисливцем. Інший син ОСОБА_19 останні декілька років з батьками не проживає.

Свідок ОСОБА_20 в суді показав, що він з ОСОБА_6 є односельчанами, останній проживає з дружиною, має двох синів, які на даний час проживають окремо, обидва є мисливцями. В селі мешканці займалися видобутком вапна та місцеві жителі знали, що ОСОБА_6 продає порох. Бачив, як ОСОБА_6 ходив випасати худобу, на плечах у нього був рюкзак, лопата і металошукач. Декілька раз бачив останнього з металошукачем у лісі.

Допитаний в судовому засіданні районного суду свідок ОСОБА_21 в суді показав, що знайомий з ОСОБА_6 . На даний час обвинувачений займається сільським господарством, садівництвом. Бачив, що ОСОБА_6 ходить з металошукачем по лісі, але для чого його використовує йому невідомо.

Свідок ОСОБА_22 в суді показала, що 11.02.2023 року вона приймала участь в якості понятої під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 . Останній живе у даному будинку з дружиною, сини і дочка з ними не проживають. Під час проведення обшуку було знайдено порох та патрони, які були у будинку в різних кімнатах, у сейфі була зброя. Під час проведення обшуку проводилась відеозйомка. ОСОБА_6 запитували, звідки в нього порох, він пояснював, що знайшов у лісі. Протокол проведення обшуку було прочитано вголос, підписано всіма учасниками, жодних зауважень до змісту протоколу від учасників не було. Їй відомо, що в обвинуваченого є металошукач, з яким він ходив по лісу та щось шукав.

Свідок ОСОБА_14 в суді показала, що у 2023 році її та ОСОБА_22 поліцейськими було запрошено бути понятими при проведенні обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 . Рухотин. Поліцейські оглядали все, знімали на відеокамеру, вони були постійно біля них. Пам`ятає, що при обшуку вилучили в будинку порох, який був у залізних банках, але в якій саме кімнаті знайшли порох не пам`ятає, у сараї знайшли гільзи. Після проведення обшуку протокол було зачитано вголос, все прочитане відповідало дійсності, жодних зауважень до протоколу від учасників не було, підпис у протоколі належить їй. Також зазначила, що вона була понятою під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 . Під час даної слідчої дії були присутні ОСОБА_6 , його син ОСОБА_23 , ОСОБА_15 та працівники поліції. Слідчий експеримент проводили у лісі, знімали на телефон. Обвинувачений добровільно показував, де і що він знаходив, відповідав на запитання поліцейських. Протокол проведення слідчого експерименту було зачитано вголос, він відповідав дійсності, жодних зауважень від учасників до нього не було. Також їй відомо, що в ОСОБА_6 є металошукач, але чи він його використовує і чи збирає метал, їй невідомо.

Допитаний в судовому засіданні районного суду свідок ОСОБА_15 в суді показав, що він був запрошений разом з ОСОБА_14 бути понятими при проведенні слідчого експерименту за участі ОСОБА_6 у лісі. Коли вони приїхали на місце проведення слідчого експерименту, ОСОБА_6 з сином ОСОБА_18 були вже на місці. Проведення слідчого експерименту фіксувалося на мобільний телефон поліцейським ОСОБА_24 , а слідча все фіксувала у протоколі. ОСОБА_6 показував окопи, де знаходив патрони у лісі. Показував та пояснював все добровільно, ніякого впливу поліцейський на ОСОБА_6 не здійснював. Протокол було прочитано вголос, ним підписано, жодних зауважень до змісту протоколу в учасників не було. Йому відомо, що у обвинуваченого є металошукач, з яким ходив під час випасання худоби.

З показів свідка ОСОБА_24 , наданих в судовому засіданні встановлено що останній працює на посаді оперуповноваженого СКП ВП № 2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області. На час проведення слідчого експерименту був у добовому наряді. До місця проведення слідчого експерименту ОСОБА_6 їхав з ним та слідчою, обвинувачений самостійно показував дорогу. В подальшому він з села привіз двох понятих та провели слідчий експеримент. На слідчому експерименті ОСОБА_25 показав місце, де знайшов речі схожі на бойові патрони, пояснюючи, що знайшов їх за допомогою металошукача, розбирав їх, висипав з них порох та зберігав вдома. Під час слідчої дії відеофіксація з технічних причин не працювала, тому здійснювалася фіксація на телефон. Жодного впливу на обвинуваченого не здійснювалося, будь - яких протиправних дій не вчинялося, він добровільно показав місце, де знаходив предмети, схожі на боєприпаси за допомогою металошукача. Протокол вказаної процесуальної дії було прочитано вголос, надано для ознайомлення, будь яких зауважень від учасників процесуальної дії не було.

При цьому, покази вказаних осіб узгоджуються і з іншими доказами, які було безпосередньо досліджено судом.

Так, згідно рапорту начальника СКП ВП № 2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_26 11.02.2023 року в рамках кримінального провадження № 0000022 від 03.02.2023 року, на підставі ухвали слідчого судді Хотинського районного суду Чернівецької області від 08.02.2023 року, в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено 14 патронів без маркування (часів першої світової війни) калібру 7,62 мм, 1 патрон (часів першої світової війни) калібру 7,62 мм із маркуванням «А-915», 1 патрон (часів першої світової війни) калібру 7,62 мм із маркуванням «917», скляну банку із вмістом в середині сипучої речовини біля 45 грам ззовні схожою на порох, металеву банку циліндричної форми із вмістом в середині сипучої речовини біля 40 грам ззовні схожою на порох, металеву банку циліндричної форми із вмістом в середині сипучої речовини біля 320 грам ззовні схожою на порох, пластикову банку циліндричної форми із вмістом в середині сипучої речовини біля 50 грам ззовні схожою на порох, скляну банку циліндричної форми із вмістом в середині сипучої речовини біля 100 грам ззовні схожою на порох (а. п. 57 том 1).

Згідно витягу з кримінального провадження № 0000046 відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (том 1 а. п. 53).

Відповідно до протоколу обшуку від 11.02.2023 року та відеозапису даної слідчої дії, який переглянуто в судовому засіданні районного суду, в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , в кімнаті під № 2 з правого боку від дверей під дерев`яною тумбою в картонній коробці було виявлено 13 металевих предметів ззовні схожих на набої без маркування; в одній із секцій виявлено прозору пластикову банку від кави із вмістом сипучої речовини ззовні схожої на порох; в цій же кімнаті прямо від входу в одній із секцій виявлено металеву ємність циліндричної форми із вмістом сипучої речовини ззовні схожої на порох; в приміщенні коридору між кімнатою № 2 та № 3 в дерев`яному серванті виявлено металеву ємність циліндричної форми із вмістом сипучої речовини ззовні схожої на порох; в кімнаті під № 3 в поліетиленовому пакеті, який знаходився на підлозі, було виявлено пластикову пляшку циліндричної форми із вмістом сипучої речовини ззовні схожої на порох, в цьому ж пакеті було виявлено три металеві предмети, ззовні схожі на набої; в цій же кімнаті виявлено прозору скляну банку циліндричної форми із вмістом сипучої речовини ззовні схожої на порох; в підсобному приміщенні виявлено металевий предмет ззовні схожий на ніж. Вищевказані речі запаковані до сейф-пакетів та вилучено до ВП АДРЕСА_2 (а. п. 65-69 том 1).

Відповідно до ухвали слідчого судді Хотинського районного суду Чернівецької області від 08.02.2023 року (№ 724/307/23) надано дозвіл на проведення обшуку житла та іншого володіння за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження № 0000022 від 03.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України (а. п. 63-64 том 1).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 24.02.2023 року та відеозапису даної слідчої дії, який переглянуто в судовому засіданні, вбачається, що слідчим за участю двох понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , проведено слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_6 з метою перевірки та уточнення відомостей за яких обставин ОСОБА_6 знайшов патрони. Слідчий експеримент проводився в лісовому масиві на околиці с. Рухотин, Дністровського району, Чернівецької області. Під час проведення слідчого експерименту слідчим було запропоновано ОСОБА_6 розповісти та показати за яких обставин, останнім було знайдено патрони, на що він погодився та пояснив, що наприкінці травня 2022 року, за допомогою металошукача, в лісовому масиві на околиці с. Рухотин, знайшов патрони в приблизній кількості 10-15 штук та показав місце, де їх знайшов. Як стверджував підозрюваний ОСОБА_6 , його цікавили тільки неробочі гільзи, які він здавав на чорний метал, тому вдома розбирав знайдені патрони та розділяв окремо метал, та окремо порох, який він просто зсипав в окрему ємність, а метал в подальшому здавав (а. п. 168-170 том 1).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 03.05.2023 року з ілюстративною таблицею до нього, свідок ОСОБА_22 по фотознімках впізнала ОСОБА_6 , як особу, у якої 11.02.2023 року за адресою проживання, що в АДРЕСА_1 , було проведено обшук, в ході якого вилучено порох та боєприпаси (а. п. 193-196 том 1).

Згідно протоколів пред`явлення особи для впізнання від 03.05.2023 року з ілюстративними таблицями до них, свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_14 по фотознімках впізнали ОСОБА_6 , як особу, із яким 24.02.2023 року було проведено слідчий експеримент, в ході якого, останній показав місце, де знаходив боєприпаси, пояснюючи, що знайдені патрони переносив до свого місця проживання з метою відокремлення пороху від металу (а. п. 197-204 том 1).

Згідно висновку експерта № КСЕ-19/126-23/1390 від 22 лютого 2023 року, надана на дослідження сипуча речовина в скляній банці з під кави з етикеткою «Cafe d`Or» є вибуховою речовиною метальної дії бездимним порохом марки «Пл30-12» з домішками нітроцелюлозного пороху невстановленої марки. Бездимний порох виготовлений промисловим способом, загальна маса якого складає 159,9 грам (а. п. 96-101 том 1).

Згідно висновку експерта № КСЕ 19/126-23/1392 від 22 лютого 2023 року, надана на дослідження сипуча речовина в одній скляній банці є вибуховою речовиною метальної дії димним порохом, ймовірно марки ДРП-1, виготовлений промисловим способом, маса якого складає 83,0 грама (а. п. 118-123 том 1).

Відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 11.02.2023 року, зокрема, скляну банку із вмістом в середині сипучої речовини, яка згідно висновку експерта № КСЕ-19/126-23/1390 від 22 лютого 2023 року, є вибуховою речовиною метальної дії бездимним порохом марки «Пл30-12»; та скляну банку циліндричної форми із вмістом в середині сипучої речовини, яка згідно висновку експерта № КСЕ-19/126-23/1392 від 22 лютого 2023 року, є вибуховою речовиною метальної дії димним порохом, ймовірно марки ДРП-1, визнано речовими доказами та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області (а. п. 70-72 том 1), та які було оглянуто в судовому засіданні.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/126-23/3207-ФХВР від 04.05.2023 року, вбачається, що надані для дослідження зразки пороху, відібрані, за постановою слідчого 13.04.2023 року, зі скляної банки з етикеткою «Cafe d`Or» та з одного набою калібру 7,62 мм, вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , не мають між собою спільної родової та групової належності (а. п. 171-182 том 1).

Відповідно до обліків Сектору контролю за обігом зброї Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області від 18.05.2023 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 відповідно до обліків інформаційної системи «Зареєстрована зброя» Інформаційного порталу Національної поліції не звертався та не є власником мисливської, холодної, пневматичної зброї, інших предметів, на які поширюється дозвільна система; ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , являється власником гладкоствольної рушниці «ИЖ18ММ» кал. 16 № НОМЕР_1 , дозвіл 33 від 29.07.2011 по 29.07.2023 рік; ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_1 , являється власником гладкоствольної рушниці «ИЖ18ЕМ» кал. 16 №0801906, дозвіл 32 від 29.07.2011 по 29.07.2023 рік (а. п. 82 том 2).

Районний суд, встановивши фактичні обставини кримінального провадження, прийшов до правильного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_6 , у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Так, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки останній: - носив, зберігав та придбав вибухові речовини без передбаченого законом дозволу.

При цьому, суд навів всі встановлені обставини, які, відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а також навів оцінку та аналіз досліджених в судовому засіданні доказів з зазначенням підстав, з яких приймав ці докази, а тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого та сторони захисту щодо неналежності вищевказаних доказів є надуманими.

Апеляційний суд вважає, що у цьому кримінальному провадженні дотримано вимог статей 10, 22 КПК, створено необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою в поданні доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Всі клопотання учасників процесу розглянуті відповідно до вимог закону.

Перевіряючи доводи апеляційних скарг щодо неналежності протоколу слідчого експерименту від 24.02.2023 року за участю підозрюваного ОСОБА_6 та всіх додатків до нього, з тих підстав, що відеофіксація слідчого експерименту здійснювалось не на відеокамеру марки Panasonic Full HD, як зазначено в протоколі, а на особистий мобільний телефон слідчого, тобто на несертифікований технічний засіб, який не може бути використаний в ході проведення слідчих дій; не встановлено мети слідчого експерименту, оскільки ОСОБА_6 , як підозрюваний, був допитаний лише 11.04.2024 р., то судова колегія апеляційного суду вважає їх помилковими, оскільки перед початком слідчої дії було повідомлено, що проводиться відеофіксація, під час слідчого експерименту ОСОБА_6 добровільно показував та розповідав про обставини, які мають значення для кримінального правопорушення, по завершенню слідчої дії відеозапис наданий учасникам слідчої дії, для ознайомлення. Будь-яких зауважень та заперечень від них не надходило.

Посилання захисника, що в протоколі слідчого експерименту відсутні відомості про ознайомлення учасників слідчої дії з результатами фіксації слідчої дії на технічний засіб, не заслуговують на увагу, оскільки відеозаписом зафіксовано, як слідчим після проведення слідчого експерименту, призупинено відеофіксацію саме для ознайомлення учасників слідчої дії з відеозаписом та складанням процесуальних документів (17:15 год). В подальшому відеозапис слідчої дії було відновлено о 17:21 год та слідчим повідомлено, що учасники слідчої дії з протоколом та фіксацією слідчої дії ознайомленні.

Районним судом та апеляційною інстанцією не було встановлено істотних порушень процесуального законодавства при отримані даного доказу, підстави для сумнівів у достовірності отриманих фактичних даних відсутні, а тому підстав для визнання протоколу слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_6 від 24.02.2023 з додатком до нього, неналежним та недопустимим доказом з тих підстав, на які зазначає захисник, не вбачається.

Також колегією суддів враховується, що обвинуваченим та стороною захисту не надано суду переконливих та об`єктивних доказів, які б спростовували сукупність досліджених доказів, та які переконливо вказують на те, що саме обвинувачений вчинив інкримінований йому злочин.

Перевіряючи доводи апеляційних скарг, колегія суддів враховує також позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема ЄСПЛ зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

Версія та доводи сторони захисту та обвинуваченого про незгоду з обвинувальним актом, а також щодо суперечливості та відсутності достовірних доказів на підтвердження його вини, мають суб`єктивний та безпідставний характер, пов`язаний з обраним способом захисту, що обумовлює необхідність відхилення судом їхньої версії подій.

Версія обвинуваченого щодо недоведеності його винуватості у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України спростовується сукупністю обставин справи, встановлених під час судового та апеляційного розгляду на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які виключають будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено і обвинувачений є винним у його вчиненні, стороною обвинувачення, на переконання апеляційного суду, поза розумним сумнівом доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння.

Відтак, колегія суддів ретельно дослідила докази по справі, які мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного, встановила обставини та спосіб вчинення злочину, поведінку винного і всі інші обставин, що мали відношення до даного кримінального провадження.

Покарання призначене ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. 65 КК України, в межах санкцій інкримінованої йому статті. Судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, високу соціальну небезпеку скоєного обвинуваченим злочину, та досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, і призначено покарання, яке є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вказане покарання, на думку судової колегії, буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєних злочинів, їх обставинам, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання, передбаченої ст. 50 КК України, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.

Підстави для застосування положення ст. 69 КК України, апеляційним судом не встановлені.

Відповідно до приписів п. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.

На підставі наведеного та керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 липня 2024 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя-доповідач: Судді:

___________ _______________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3