ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 686/16876/24
Провадження № 11-сс/4820/383/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:
судді - доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000484, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 вересня 2024 року,
в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 06 вересня 2024 року частково задоволено клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000484, до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст.307, ч.2 ст.305 КК України,

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м.Кам`янця-Подільського, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , поживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, неодружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, офіційно не працює, не має судимості,

та застосовано до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою до 25 жовтня 2024 року включно.

Дію ухвали постановлено рахувати по 25 жовтня 2024 року.

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просила скасувати ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 06 вересня 2024 року та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Уважала, що вказана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, обставинам кримінального провадження, бо неправильно з`ясовано обставини, які мають значення для прийняття рішення про тримання особи під вартою.
Зазначала, що зазначені в ухвалі слідчого судді ризики не містить конкретного обґрунтування існування, а є лише припущенням і нічим не доведені.
Зауважувала, що будь-яких намірів та можливості переховуватися від органів досудового розслідування чи суду в підозрюваного ОСОБА_7 немає, він сам особисто під час судового засідання запевняв суд, що частково визнає свою вину, буде співпрацювати із слідством, щиро кається, наміру зникати не має, єдине просив не позбавляти його спілкування з дітьми.
На думку сторони захисту, запобіжний захід не може застосовуватися з метою покарання чи виправлення особи, а виключно задля запобігання ризикам, визначеним у ст.177 КПК України, а тому вважала, що підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу до ОСОБА_7 немає.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів; заперечення прокурора ОСОБА_5 проти апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
Так, відповідно до положень ст.ст.177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
Згідно з ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та прокурор при розгляді клопотання вказували про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 цього кримінального правопорушення, що свідчить про існування ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а відтак, перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування.
Установлено, що у провадженні ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке 16 листопада 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000484 за ознаками кримінальних правопорушень із правовою кваліфікацією ч.2,3 ст.307, ч.2 ст.305 КК України.
02 вересня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених:
- ч.2,3 ст.307 КК України, тобто у незаконному придбанні, пересиланні, з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах,
- ч.2 ст.305 КК України, тобто у контрабанді психотропних речовин, тобто їх переміщення через митний кордон України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, якщо предметом цих дій були особливо небезпечні психотропні речовини у великих розмірах.
Висновки слідчого судді про обґрунтованість висунутої ОСОБА_7 підозри колегія суддів уважає правильними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні доказами, які детально викладені в ухвалі слідчого судді.
Отже, матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.305 КК України, що в силу вимог ст.12 КК України є тяжким злочином, а за ч.3 ст.307 особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 12-ти років з конфіскацією майна.
Задовольняючи зазначене клопотання слідчого, місцевий суд належним чином умотивував своє рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , зазначив про наявність ризиків, визначених у ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Отже, судом установлено та підтверджено матеріалами провадження, що обрання ОСОБА_7 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не зможе запобігти ризикам, установленим у ст.177 КПК України.

На переконання колегії суддів, таке рішення не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, який в рішенні у справі Летельє проти Франції від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення.

З таким висновком слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегія суддів повністю погоджується, оскільки прокурором у судовому засіданні доведено обставини, передбачені ст.194 КПК України.
Доводи захисника про те, що зазначені ризики є лише припущенням, апеляційний суд до уваги не бере.
Кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Слідчий суддя місцевого суду належним чином урахував усі обставини провадження, об`єктивно оцінив особу підозрюваного, соціальні зв`язки, матеріальний стан, стан здоров`я підозрюваного, тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Колегією суддів апеляційного суду на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінено в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у ньому .
Під час апеляційного розгляду не спростовано фактів того, що більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із ізоляцією від суспільства, зможе запобігти доведеним під час судового розгляду ризикам.
Указані стороною захисту в апеляційній скарзі обставини перевірені та враховані колегією суддів апеляційного суду, однак не є визначальними та достатніми для зміни застосованого запобіжного заходу на більш м`який.
Слідчий суддя місцевого суду перевірив відповідність змісту клопотання вимогам закону та з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Причетність до незаконного придбання з метою збуту наркотичних засобів, а також контрабанда особливо небезпечних наркотичних засобів чи психотропних речовин у великих розмірах колегія суддів вважає вагомою підставою для врахування при обранні запобіжного заходу.
Тому більш м`які, альтернативні запобіжні заходи з огляду на високу суспільну небезпечність вчинених кримінальних правопорушень на цій стадії кримінального провадження не становитимуть достатнього стримуючого припису для підозрюваного.
Так, наведені в клопотанні та в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані.
Висновок слідчого судді є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.
Не спростовують висновків слідчого судді посилання в апеляційній скарзі на те, що у повній мірі не було враховано обставини кримінального провадження, які мають значення для прийняття рішення про тримання особи під вартою.
Обставини, на які захисник ОСОБА_6 посилається у поданій апеляційній скарзі, наразі не можуть бути підставами для обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
З огляду на встановлені обставини, відповідно до положення ч.4 ст.183 КПК України, обґрунтовано не визначено розмір застави у даному випадку.
Відтак, колегія суддів апеляційного суду підстав для скасування ухвали слідчого судді місцевого суду не знаходить.
Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422, 423 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 вересня 2024 року щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3