Справа №761/1295/23 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/2832/2023 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 та прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_9 на вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 19 січня 2023 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Радомишль Житомирської області, громадянки України, працюючої на посаді бармена в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_3», незаміжньої, з середньою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Як встановлено судом першої інстанції, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше ніж 07.10.2022, при невстановлених обставинах, ОСОБА_7 придбала у невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно якої виділено у окреме кримінальне провадження № 0000067 від 11.01.2023, особисту медичну книжку форми первинної облікової документації № 1-ОМК, яка затверджена наказом Міністерством охорони здоров`я № 150 від 21.02.2013.

ОСОБА_7 , маючи на меті отримання подальшого допуску до роботи, однак не бажаючи проходити попередній профілактичний медичний огляд у медичній установі, який визначений порядком проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів та видачі особистих медичних книжок, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 р. № 559, Інструкцією щодо заповнення форми первинної облікової документації №1-ОМК "Особиста медична книжка", затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України №150 від 21.02.2013, всупереч положень ст. 21 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000, вирішила придбати з метою подальшого використання завідомо підроблений документ, а саме особисту медичну книжку на своє ім`я.

Реалізуючи свій умисел спрямований на пособництво в підробленні офіційного документу та подальше його використання ОСОБА_7 , в невстановлений досудовим розслідуванням день та час, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, домовилась з невстановленою особою про підроблення особистої медичної книжки, шляхом внесення до неї завідомо неправдивих відомостей про проходження обов`язкового медичного огляду, після чого сприяла вказаній особі у вчиненні кримінального проступку, шляхом надання їй власних анкетних даних, (прізвища, імені та по-батькові), та відомостей про необхідний термін проходження медичного огляду.

В подальшому в невстановлений досудовим розслідуванням день та час, невстановлена особа, перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці, передала ОСОБА_7 завідомо підроблену особисту медичну книжку форми первинної облікової документації № 1-ОМК; 2ААГ № 074361, тобто завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати такий документ, а саме закладом охорони здоров`я, де проводився медичний огляд і який надає право допуску до роботи працівникам окремих професій, виробництв та організацій, і діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб, до якої були внесені завідомо неправдиві відомості, щодо проходження медичного огляду ОСОБА_7 у КНП «Консультативно-діагностичний центр» Шевченківського району міста Києва, з відповідним відтиском печатки, чим порушила встановлений законодавством порядок складання, видачі і використання офіційних документів, визначений Порядком проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів та видачі особистих медичних книжок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 р. № 559, Інструкцією щодо заповнення форми - первинної облікової документації №1-ОМК «Особиста медична книжка», затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров`я України №150 від 21.02. 2013, ст. 21 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що Комунальне некомерційне підприємство «Консультативно-діагностичний центр» Шевченківського району м. Києва, особисту медичну книжку 2 серії ААГ № 074361 на особу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не видавало.

Таким чином, ОСОБА_7 , обвинувачується у пособництві в підробленні іншого офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його іншою особою, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

Крім цього, 07 жовтня 2022 року о 12 год. 57 хв., ОСОБА_7 перебуваючи на своєму робочому місці, а саме в приміщенні закладу «ІНФОРМАЦІЯ_3», що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , пред`явила на вимогу працівників правоохоронних органів свою завідомо підроблену медичну книжку серії 2ААГ № 074361 на особу ОСОБА_7 , видану Комунальним некомерційним підприємством «Консультативно-діагностичний центр» Шевченківського району м. Києва».

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у використані завідомо підробленого документу, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 19 січня 2023 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.1 ст.358 КК України і призначено покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України і призначено покарання у виді 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_7 , покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 1 (один) рік, якщо протягом указаного строку вона не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено на засуджену такі обов`язки:

1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 1887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) гривень 80 (вісімдесят) копійок за проведення технічної експертизи документа.

Вирішено питання речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 19.01.2023 рокук скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, внаслідок м`якості, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді 1 року обмеження волі, за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді 1 року обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити остаточне покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену від відбуття призначеного покарання випробуванням, встановити іспитовий строк 1 рік, та покласти обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, в решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, апеляційна скарга вноситься у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло за собою призначення покарання, що не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, внаслідок м`якості.

Прокурор звертає увагу, що суд першої інстанції при призначенні покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, у виді 6 місяців обмеження волі, припустився помилки, вийшовши за межі мінімального строку даного виду покарання.

Зауважує, що така помилка суду призвела до призначення покарання, що через свою м`якість не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої. Зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення, наявні дані, що характеризують особу ОСОБА_7 , прокурор вважає за необхідне просити призначити їй покарання з межах санкції інкримінованої статті, зокрема у виді 1 року обмеження волі. В подальшому, застосувати принцип часткового складання призначених покарань, в порядку ч. 1 ст. 70 КК України, що буде достатнім та таким, що відповідає основним вимогам та засадам закону України про кримінальну відповідальність.

В свою чергу не погоджуючись з вироком суду першої інстанції прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_11 , також подав апеляційну скаргу, яка за своїм змістом та прохальною частиною є аналогічною з апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді,пояснення прокурора ОСОБА_6 , який частково підтримав апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_12 та просив вирок скасувати із призначивши новий судовий розгляд в суді першої інстанції у зв`язку із тим що судом першої інстанції не встановлені фактичні обставини справи, пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 , яка не заперечувала проти апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За змістом ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Відповідно до положень ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

За змістом ст. 412 КПК України, істотними порушеннями кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Проте, вказаних вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції не дотримався.

Частиною 2 статті 382 КПК України передбачено, що вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду.

Згідно з підпунктом «а» п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України та п.11 постанови Пленуму ВСУ № 8 від 24.10.2003 року «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві», у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, окрім іншого, зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання. Порушення при складанні вироку вимог статті 374 КПК України може бути підставою для його скасування.

Проте, як убачається з мотивувальної частини вироку, суд виклав фактичні обставини у даному кримінальному провадженні, що є ідентичними викладеному в обвинувальному акті. В той же час, згідно до мотивувальної частини вироку, суд не встановив тих обставин вчинення кримінального проступку, за яким ОСОБА_7 була визнана винною у його вчиненні, як це визначено ч. 3 ст. 374 КПК України.

Зокрема, у мотивувальній частині вироку міститься вказівка на те, що до суду надійшов обвинувальний акт з додатками та клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Згідно наданих матеріалів ОСОБА_7 вчинила кримінальні проступки за встановлених досудовим розслідуванням обставин, а далі йде виклад змісту обвинувального акту.

Відповідно до пунктів 13, 15 постанови Пленуму ВСУ від 29.06.1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму ВСУ з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», вирок, постановлений іменем України, є найважливішим актом правосуддя і до його постановлення належить підходити з винятковою відповідальністю. Мотивувальна частина обвинувального вироку має містити насамперед формулювання обвинувачення, визнаного судом, доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів.

В цій частині вироку потрібно викласти весь обсяг обвинувачення, визнаного доведеним, а також обставини, які визначають ступінь винності обвинуваченої, її роль у вчиненні злочину, а після цього - докази, покладені судом в обґрунтування своїх висновків. Формулювання недоведеної частини пред`явленого обвинувачення з наведенням підстав, з яких воно визнається недоведеним, повинно бути викладено після доказів, якими обґрунтовано доведену частину обвинувачення.

Однак, у порушення вимог кримінального процесуального законодавства, судом першої інстанції не було викладено фактичних обставин вчинення ОСОБА_7 кримінального проступку, встановлених судом під час судового розгляду.

З наведеного вбачається, що під час судового розгляду, згідно до викладеного у мотивувальній частині вироку обвинувачення, судом не було встановлено фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, не викладено формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

На думку колегії суддів, у даному випадку допущені судом порушення вимог кримінального процесуального закону потягли за собою порушення права обвинуваченої ОСОБА_7 на захист.

Отже, у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , суд першої інстанції, внаслідок недотримання вимог кримінального процесуального закону щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, допустив неповноту судового розгляду, та не з`ясував обставин, які можуть мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, є підставою для скасування судового рішення та призначення нового судового розгляду, оскільки за встановлених під час апеляційного розгляду обставин колегія суддів апеляційної інстанції позбавлена можливості перевірити законність і обґрунтованість вироку.

Отже, враховуючи, що місцевим судом при розгляді кримінального провадження допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду - скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407,409, 418 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 та прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 19 січня 2023 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4