Справа № 513/820/16-к
Провадження № 1-в/513/42/24
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А

19 вересня 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області подання начальника Білгород-Дністровського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 02 березня 2023 року Татарбунарським районним судом Одеської області за ч.4 ст.27, ч.2 ст.186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України на один рік шість місяців іспитового строку, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Вироком Татарбунарського районного суду Одеської області від 02 березня 2023 року, ОСОБА_5 засуджений за ч.4 ст.27, ч.2 ст.186 КК України до чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_5 звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік шість місяців.

Начальник Білгород-Дністровського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 звернулася до суду з поданням про звільнення від призначеного покарання ОСОБА_5 , посилаючись на те, що за час відбування покарання засуджений зарекомендував себе задовільно. Умови та порядок відбування покарання не порушував. До кримінальної та адміністративної відповідальності у період іспитового строку не притягувався. За місцем проживання характеризується посередньо, працює по найму. Іспитовий строк закінчився 02 вересня 2024 року. Враховуючи викладене, просить суд звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання призначеного вироком Татарбунарського районного суду Одеської області від 02 березня 2023 року.

Представник Білгород-Дністровського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, подання підтримує у повному обсязі.

Засуджений надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, проти задоволення клопотання не заперечує.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття (ч. 5 ст. 539 КПК).

Окрім цього розгляд даного подання не погіршує стан засудженої особи.

Прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області у судовому засіданні проти задоволення подання заперечень не мав.

Дослідивши подання та додані до нього документи, матеріали особовою справи №09/2024, суд зазначає таке.

Вироком Татарбунарського районного суду Одеської області від 02 березня 2023 року ОСОБА_5 засуджений за ч.4 ст.27, ч.2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік шість місяців.

Відповідно до ст.76 КК України на ОСОБА_5 покладено наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

ОСОБА_5 взятий на облік Білгород-Дністровського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області з 30 травня 2023 року.

02 вересня 2024 року у ОСОБА_5 закінчився іспитовий строк покарання.

Як вбачається з матеріалів подання, під час іспитового строку ОСОБА_5 від виконання покладених на нього судом обов`язків щодо періодичної явки для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомлення уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання не ухилявся, до адміністративної відповідальності не притягувався, нових кримінальних правопорушень не вчинив.

Про сукупність умов, за яких випробування вважається успішним, передбачено ст. 75 КК України. Умовами, за яких випробування буде вважатися успішним є: 1) невчинення засудженим нового злочину протягом визначеного, судом іспитового строку; 2) виконання протягом цього ж строку покладених на нього обов`язків; 3) невчинення засудженим систематично правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. Дотримання зазначених умов свідчить про те, що засуджений довів своє виправлення.

Згідно зі ст. 164 КВК України уповноважений орган з питань пробації веде облік засуджених протягом іспитового строку, роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України «Про пробацію».

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Положення ч. 1 ст. 78 КК України спрямоване на стимулювання засудженого до законослухняної поведінки та виправлення. Якщо протягом іспитового строку засуджений довів своє виправлення, то суд зобов`язаний звільнити засудженого від призначеного йому покарання. Кримінальний кодекс не передбачає можливості звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням до закінчення іспитового строку.

Виходячи з принципу «належного урядування», про який неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема у справі «Рисовський проти України», і який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний спосіб, вини засудженого у відсутності в уповноваженого органу з питань пробації його особової справи немає, тому його право на звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку не повинно бути порушено.

Пунктом 9 ч.1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 КПК України має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Вивчивши матеріали подання та особової справи №09/2024, суд вважає можливим звільнити засудженого від призначеного судом покарання, оскільки протягом іспитового терміну засуджений виконав покладені на нього судом обов`язки, іспитовий строк закінчився.

Керуючись ст.78 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Білгород-Дністровського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеської області ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання за ч.4 ст.27, ч.2 ст.186 КК України, призначеного вироком Татарбунарського районного суду Одеської області від 02 березня 2023 року, у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки, з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком один рік шість місяців, з покладенням обов`язків передбачених п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів до Одеського апеляційного суду, через Саратський районний суд Одеської області.

Суддя ОСОБА_1