Справа № 577/5467/24
Провадження № 1-кс/577/1691/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" жовтня 2024 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотоп скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 з проханням скасувати постанову старшого дізнавача СД Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 від 27.09.2024 року про відмову в задоволенні клопотання захисника потерпілого про призначення повторної судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000221. Також заявник просить зобов`язати дізнавача призначити повторну експертизу з визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, на вирішення якої поставити наступні питання: 1) Чи могли травматичні ушкодження (зокрема, прояви (симптоми) стенокардії з гіпертонією), завдані ОСОБА_5 та зазначені у виписці з медичної карти стаціонарного хворого №1280, утворитись внаслідок подій, викладених у показах потерпілого ОСОБА_5 та інших матеріалах кримінального провадження? 2.) Чи могли травматичні ушкодження, завдані ОСОБА_5 та зазначені у висновку експерта №75 та виписці з медичної карти стаціонарного хворого №1280 (зокрема, прояви (симптоми) стенокардії з гіпертонією) спричинити реальні наслідки у вигляді тривалого розладу здоров`я (більше 21-ї доби) потерпілого? 3.) Чи відносяться наслідки травматичних ушкоджень (зокрема, прояви (симптоми) стенокардії з гіпертонією), завдані ОСОБА_5 до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я (згідно п.2.2.1в «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»)?

Вимоги скарги мотивує тим, що в провадженні СД Конотопського РВП ГУНП в Сумській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000221 від 15.04.2024 року за фактом того, що 14.04.2024 року до ЧЧ ВПД №1 (м. Буринь) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області надійшла заява ОСОБА_5 про те, що перебуваючи 14.04.2024 року близько 19 год. 45 хв. на території свого поля, розташованого за адресою с. Чумакове, чоловік на ім`я ОСОБА_6 завдав йому близько 5 ударів в область голови, шиї та плечей, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді синців. В ході досудового розслідування з`ясовано, що до вчинення кримінального правопорушення причетні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , крім того під час допиту потерпілий зазначив, що після приїзду поліції він вийшов з кабіни трактора до них, і під час спілкування з поліцейським, ОСОБА_8 намагався ударити ОСОБА_5 , але поліцейський його зупинив. З моменту завдання тілесних ушкоджень потерпілому, він перебував на лікарняному, оскільки характер протиправних дій, завдані тілесні ушкодження та психологічне навантаження викликане протиправними діями нападників, через похилий вік, слабкий стан здоров`я потерпілого спричинили тривалий розлад здоров`я на строк понад три тижні. Для з`ясування обставин вчиненого кримінального правопорушення та вірної кваліфікації дій осіб, причетних до вчинення злочину виникла необхідність в проведенні повторної судово-медичної експертизи щодо визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, завданих потерпілому ОСОБА_5 .

11.06.2024 року дізнавачу СД Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 було подано клопотання про долучення до матеріалів справи доказів та призначення експертизи у провадженні № 0000221 від 15.04.2024 року, яким адвокат ОСОБА_5 прохав дізнавача долучити докази, а також провести судово-медичну експертизи з визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, що виникли у ОСОБА_5 через напад та протиправні дії ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Постановою дізнавача СД Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 від 28.06.2024 року долучено до матеріалів кримінального провадження надану медичну документацію, але відмовлено у проведенні повторної судово-медичної експертизи.

Вказану постанову скасовано ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду від 12 липня 2024 року та зобов`язано дізнавача призначити проведення відповідної судово-медичної експертизи та експерту поставлені питання: Чи могли травматичні ушкодження, завдані ОСОБА_5 та зазначені у виписці з медичної карти стаціонарного хворого №1280, утворитись внаслідок подій, викладених у показах потерпілого ОСОБА_5 та та інших матеріалах кримінального провадження? 2. Чи могли травматичні ушкодження, завдані ОСОБА_5 та зазначені у виписці з медичної карти стаціонарного хворого №1280 спричинити реальні наслідки у вигляді тривалого розладу здоров`я (більше 21-ї доби) потерпілого? 3. Чи відносяться наслідки травматичних ушкоджень, завданих ОСОБА_5 до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я (згідно п.2.2.1в «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»)?

На підставі вищевказаної постанови було виготовлено висновок експерта №173, виконаний експертом ОСОБА_14 , в якому експерт дійшов наступних висновків: «1. Травматичні ушкодження у вигляді забою лівого плечового пояса зафіксоване в висновку експерта №75 від 16.04.2024 року могли утворитися внаслідок подій викладених у матеріалах кримінального провадження. Будь-яких інших тілесних ушкоджень, з приводу яких потерпілий знаходився на стаціонарному лікуванні з 16.04.2024 року по 07.05.2024 року, в освідуваного не виявлено. 2. Тілесне ушкодження у вигляді забою лівого плечового пояса, не могло спричинити наслідки у вигляді тривалого розладу здоров`я більше 21 дня. Наслідки, які викладені в діагнозі медичної картки стаціонарного хворого №1280, визначенню ступеня тяжкості не підлягають.» Тобто експерт у висновку не надав відповідей на жодне з питань, які йому ставились.

Крім того, у висновку експерта №173 не відображено перелік матеріалів, які використовувалися для його написання, не зазначено вихідних даних для його проведення, надані дізнавачем дані використовувались вибірково, що свідчить про самостійне вибіркове збирання експертом вихідних даних для проведення експертизи. Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання.

З огляду на викладене, 27.09.2024 року адвокатом в інтересах потерпілого було подано клопотання в порядку ст. 220 КПК України про призначення повторної експертизи у кримінальному провадженні №0000221.

Постановою від 27.09.2024 року старшого дізнавача СД Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 у задоволенні вказаного клопотання від 27.09.2024 року відмовлено. Вважає зазначену постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Мотивом прийняття оскаржуваної постанови зазначено, що судово-медичну експертизу у кримінальному провадженні вже проведено. Проте, такий висновок необґрунтованим, оскільки в постанові дізнавача відсутній виклад достатніх мотивів для відмови у задоволенні клопотання, не надано оцінки доводам сторони потерпілого про порушення, які були допущені при проведенні експертизи. Вказана постанова винесена без належного обґрунтування, створення штучних перешкод у реалізації потерпілим та її представником права подавати докази. Вказані мотиви створюють умови для зведення нанівець мети досудового розслідування і можливості доказування у кримінальному провадженні, а також для реалізації можливості уникнення відповідальності винних осіб.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 вимоги скарги підтримує і просить її задовольнити.

Представник Конотопського РВП ГУНП України в Сумській області в судове засідання не з`явився, про день та час судового розгляду повідомлений належним чином.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази та матеріали досудового розслідування, вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК у кримінальному провадженні з-поміж іншого підлягають доказуванню - подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого та інші обставини.

Згідно зі ст. 84 КПК доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність або відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів поряд з іншими є показання.

Доказуванням згідно з ч. 2 ст. 91 КПК є збирання, перевірка та оцінка доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

У силу ч. 2 ст. 22 КПК сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

Порядок збирання доказів у кримінальному провадженні встановлений ст. 93 КПК, яка передбачає, що сторона захисту здійснює збирання доказів, у тому числі шляхом ініціювання проведення слідчих дій, безпосереднє проведеннях таких слідчих дій покладається на слідчого. При цьому також встановлено, що відмова слідчого може бути оскаржена до слідчого судді.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 93 КПК України, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання проведення слідчих ( розшукових ) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України.

З метою забезпечення рівності сторін та збалансованості їх прав, для перешкоджання зловживанню правами та процесуальними повноваженнями, на слідчого суддю покладений обов`язок перевірки дотримання вимог закону під час реалізації сторонами їх процесуальних можливостей.

Необґрунтована відмова слідчого у проведенні певних слідчих дій за клопотанням захисника та/або підозрюваного суттєво звужує можливість ефективного захисту, а в деяких випадках взагалі його виключає.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК постанова слідчого повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК.

Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим досудовим розслідуванням, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють відмову, зазначене є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Аналіз наявних у слідчого судді матеріалів скарги свідчить про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону не дотримані дізнавачем при прийнятті рішення про відмову у задоволенні клопотання представника потерпілого від 27 вересня 2024 року.

Так, дізнавач, відмовляючи в задоволенні клопотання представника потерпілого, лише констатував про те, що судово-медичну експертизу в кримінальному провадженні вже проведено. При цьому жодним чином не обґрунтовано доводів представника потерпілого про відсутність відповідей на всі питання які були поставлені експерту. Таким чином, дізнавач своє рішення належним чином не обґрунтував, не навів зміст обставин, які є підставами для прийняття такого рішення, мотиви його прийняття, які могли би вважатися належними та достатніми з точки зору стороннього та незалежного спостерігача.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що в порушення вимог ч. 5 ст. 110 КПК України постанова дізнавача є невмотивованою, відмова в задоволенні клопотання представника потерпілого не ґрунтується на законі, тому рішення дізнавача підлягає скасуванню.

Водночас слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги в частині зобов`язання дізнавача призначити відповідну експертизу, враховуючи, що перекладання на сторону обвинувачення обов`язку збирання доказів вочевидь, суперечитиме засаді змагальності. Сторона захисту не обмежена у процесуальних можливостях реалізувати свою незгоду з висновком експерта шляхом звернення уваги суду на наявні у ньому протиріччя, невідповідність документам, у випадку, якщо обвинувальний акт буде направлений до суду і призначений до судового розгляду.

Керуючись ст. 2, 220, 303-307, 372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій - задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого дізнавача СД Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 від 27.09.2024 року про відмову в задоволенні клопотання захисника потерпілого про призначення повторної судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000221.

Зобов`язати старшого дізнавача СД Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.220 КПК України, розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 від 27.09.2024 року про призначення повторної судово-медичної експертизи.

В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала не оскаржується.

Повний текст ухвали оголошено 16 жовтня 2024 року о 13:40 год

Слідчий суддяОСОБА_1