1-в/205/660/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні подання інспектора Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , стосовно засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Армавір Краснодарський Край, Російської Федерації, громадянин України, який має середню освіту, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09.09.2020 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до , до одного року обмеження волі. На підставі ст. 75,75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в один рік.

про звільнення від призначеного судом покарання, відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України

ВСТАНОВИВ :

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищезазначене подання у якому ставиться питання про звільнення засудженого ОСОБА_4 , від покарання призначеного вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.09.2020 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, відповідно до ч. 2 ст. 74 КК.

В обґрунтування свого подання представник органу з питань пробації зазначає, що ОСОБА_4 засуджений вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.09.2020 за за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК до покарання у виді одного року обмеження волі, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік.

Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон №3886-IX) до ст. 51 КУпАП внесено зміни, яким її дію поширено на викрадення, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на ту обставину, що сума крадіжки, яку вчинив ОСОБА_4 , є меншою за 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на 2020 року, представник органу з питань пробації вважає за необхідне звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом покарання.

В судове засідання прокурор, представник органу з питань пробації та засуджена не з`явились, що, відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, не є перешкодою для розгляду подання у їх відсутність. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК.

Суд дослідивши зазначене подання та матеріали особової справи на засудженого ОСОБА_4 , перевіривши його доводи та обґрунтування, вважає подання таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

ОСОБА_4 засуджений вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.09.2020 за за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК до покарання у виді одного року обмеження волі, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік. Враховуючи, що іспитовий строк тривалістю один рік, встановлений засудженому ОСОБА_4 , почав обчислюватися з моменту проголошення вироку Ленінського районного суду міста Дніпропетровська тобто з 09.09.2020 року, тому на дату розгляду судом даного подання вказаний іспитовий строк закінчився.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

За ч. 1 ст. 89 КК України, такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

Іспитовий строк тривалістю один рік, встановлений засудженому ОСОБА_4 , закінчився 09.09.2021 року, за таких обставин суд приходить до висновку, що подання Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , стосовно засудженого: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від призначеного судом покарання, відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 5, 74 КК, ст. 372, 537, 539 КПК, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання інспектора Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_5