Провадження №1-в/369/187/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням начальника Бучанського районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гореничі Києво-Святошинського району Київської області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 грудня 2021 року за ч.1 ст.369 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 17850(сімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень, про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу,

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2021 року ОСОБА_4 засуджено вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у виді у виді штрафу у розмірі 17850 (сімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень.

Начальник Бучанського районного відділу № 2 філії Державної установи « Центр пробації» у м. Києві та Київській області звернувся до суду з поданням про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу, мотивуючи тим, що засуджений був поставлений на облік Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області 31.01.2022.

З відомостей щодо джерел виплачених доходів підоблікової особи, отриманих засобами СРЗО відповідно до Порядку надання Державною податковою службою України інформації, необхідної для забезпечення порядку і умов виконання та відбування покарань згідно Наказу Міністерства юстиції України № 809/5/133 від 02.03.2021 року стало відомо, що ОСОБА_4 отримує виплати за ознакою доходу виплати військовослужбовцям від юридичної особи ВЧ НОМЕР_1 .

22.11.2023 року до ВЧ НОМЕР_2 був направлений запит з проханням надати до Бучаиського РВ № 2 контактні дані засудженого ОСОБА_4 для виконання вироку. 10.01.2024 року до Бучаиського РВ № 2 надійшло повідомлення від ВЧ НОМЕР_2 та витяг з наказу ВЧ 3211 від 15.06.2023 року, яким солдата ОСОБА_4 виключено зі списків ВЧ НОМЕР_2 та направлений до ВЧ 2167.

10.01.2024 року до ВЧ НОМЕР_3 був направлений запит з проханням надати до Бучанського РВ № 2 контактні дані засудженого ОСОБА_4 для виконання вироку, однак повідомлень до Бучанського РВ № 2 від ВЧ НОМЕР_3 не надходило.

Інформація про причини невиконання вироку суду протягом понад місячний строк у уповноваженого органу з питань пробації відсутня.

Станом на 24.04.2024 уповноважений орган з питань пробації не отримував від засудженого документ про сплату штрафу.

В судове засідання засуджений ОСОБА_4 та представник органу пробації не з`явився, що не є перешкодою для розгляду подання відповідно до вимог частини п`ятої статті 539 КПК України.

Вивчивши подання, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, яка з приводу задоволення клопотання не заперечувала, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

13 грудня 2021 року ОСОБА_4 засуджено вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 17850 (сімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.12.2022 у задоволенні подання начальника Бучанського РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавленням волі стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовлено.

Станом на момент подачі подання уповноважений орган з питань пробації не отримував від засудженого документ про сплату штрафу.

Відповідно до ч.3 ст.26 КВК України, у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням органу пробації розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки, у разі засудження до покарання менш суворого ніж обмеження волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання.

Згідно ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин.

Відповідно до Постанови Верховного суду України у справі № 5-324кс15 від 24.12.2015, ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми. Зокрема, редакція частини третьої статті 80 КК певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині третій статті 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні частини третьої статті 80 КК, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить частині першій статті 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Таким чином, ст. 80 КК України передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання та якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 ст. 80 КК України, засуджений не вчинить новий злочин.

Відповідно до положень ст. 152 КВК України зокрема підставою звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що на даний час закінчились строки давності виконання вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.12.2021, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні подання Бучанського районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу.

Керуючись ст. 539 КПК України, ст. 80 КК України, ст. 26 КВК України суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання начальника Бучанського районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу стосовно засудженого ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1