ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.08.2024 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

слідчий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0001208 від 27.05.2021 за ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону до 11.08.2023) -слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Києва, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 ), розлученого, маючого на утримання малолітню дитину 2010 року народження, раніше несудимого, ,

за участю учасників судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

підозрюваний ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

20.08.2024 слідчий у кримінальному провадженні - слідчий СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді в рамках кримінального провадження №0001208 від 27.05.2021 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування з покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З клопотання слідує, що Оболонським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001208 від 27.05.2021, в ході якого встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням день час та місці у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння шахрайським шляхом об`єкту нерухомого майна, яка межує з житловим будинком останніх за адресою: АДРЕСА_2 , а саме шахрайське заволодіння нежитловою будівлю (літ. «А») загальною площею 234,4 м2, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , достеменно знаючи, що вказана нежитлова будівля на праві приватної власності належала Гостомельському споживчому товариству.

Реалізовуючи свій вказаний злочинний умисел ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , спільно з невстановленою групою осіб, діючи за попередньою змовою, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та час, створюючи хибне уявлення допомоги голові правління Гостомельського споживчого товариства ОСОБА_11 в оформленні права власності за товариством, заволоділа правовстановлюючими документами на підставі яких, 17.05.2019 зареєстрували нежитлову будівлю (літ. «А») загальною площею 234,4 м2, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 за ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та через три дні, тобто 20.05.2019 ОСОБА_12 перереєстрував вказане майно на заздалегідь створене Товариство з обмеженою відповідальністю «ГОСТОМЕЛЬСЬКЕ СТ» (), засновником та єдиним учасником якого є останній.

Продовжуючи реалізовувати вищевказаний спільний злочинний умисел, невстановлена група осіб до складу якої входить ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою, у невстановлених досудовим розслідуванням місці, спосіб та час, але не пізніше 02.04.2021, залучили до вчинення злочину ОСОБА_6 , який, будучи обізнаним із злочинними намірами вказаної групи осіб, за грошову винагороду погодився виступити фіктивним представником ТОВ «ГОСТОМЕЛЬСЬКЕ СТ» () під час укладання договору купівлі-продажу зазначеної нежитлової будівлі на підставі довіреності від 02.04.2021, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу м. Києва ОСОБА_13 , та 03.04.2021, діючи за вказівкою невстановленої особи, у невстановлений досудовим розслідуванням час прибув до офісу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_14 ( АДРЕСА_4 ), яка не була обізнаним стосовно злочинних намірів вказаної групи осіб, передав останній довіреність від 02.04.2021, посвідчену приватним нотаріусом Київського нотаріального округу м. Києва ОСОБА_13 на представлення інтересів ТОВ «ГОСТОМЕЛЬСЬКЕ СТ» (), а також правоустановчі документи на нежитлову будівлю (літ. «А») загальною площею 234,4 м2, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , й продовжуючи виконувати свою злочинну роль, усвідомлюючи, що не є власником вищевказаного нерухомого майна, підписав договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 03.04.2021, відповідно до якого ОСОБА_6 передав у власність ОСОБА_10 нежитлову будівлю (літ. «А») загальною площею 234,4 м2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , на земельній ділянці площею 0, 0779 га, кадастровий номер :85:412:0002 за 834 000,00 грн. Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_14 та зареєстровано у реєстрі за № 617. У цей же день приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_14 були внесені відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У результаті вищевказаних дій невстановлена група осіб, яка діяла за попередньою змовою, заволоділа нежитловою будівлею (літ. «А») загальною площею 234,4 м2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , на земельній ділянці площею 0, 0779 га, кадастровий номер :85:412:0002, завдавши Гостомельському споживчому товариству (), матеріальну шкоду в особливо великих розмірах у сумі 834 000,00 грн, відповідно до вартості даного нерухомого майна станом на 03.04.2021, яка визначена із застосуванням ринкової бази оцінки.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у пособництві у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону до 11.08.2023).

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий вважає, що обставини, встановлені під час досудового розслідування, з огляду на тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним, у сукупності з даними про особу підозрюваного та з огляду на наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, виправдовують застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просила задовольнити.

Захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_6 , кожен окремо, не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників судового провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

16.08.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону до 11.08.2023).

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з позиції ЄСПЛ, яка відображена, серед іншого, у рішеннях по справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому, відповідно до рішень ЄСПЛ, зокрема, у справах «Броуган та інші проти Сполученого Королівства» від 29.11.1988 та «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 23.10.1994, факти, що підтверджують «обґрунтовану підозру», не повинні бути такого самого рівня, як факти, на яких має ґрунтуватись обвинувальний вирок чи навіть пред`явлення обвинувачення.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, слідчий суддя, вважає, що докази, які вказують на наявність обґрунтованої підозри, долучено до матеріалів клопотання, зокрема:

- протокол допит представника потерпілого ОСОБА_11 ;

- протоколи допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ;

- протоколи огляду місця події від 24.10.2022 та від 07.12.2022;

- протоколи обшуків від 05.01.2023;

- інші матеріали в їх сукупності.

З огляду на викладене, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та в доданих матеріалах та з того, що на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, а тому, з огляду на наведені у клопотанні слідчого обставини, у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

Так, вирішуючи питання про існування ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Беручи до уваги тяжкість інкримінованого злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , суворість можливого покарання, дані про особу останнього, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може вчинити дії щодо переховування від органу досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, та таким чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

Доведеність вказаних ризиків в повній мірі підтверджується матеріалами кримінального провадження та фактичними обставинами вчинення кримінальних правопорушень, а тому саме такий вид запобіжного заходу як особисте зобов`язання, забезпечить належне виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість досягти органу досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України.

Таким чином, зважаючи на цілі та принципи кримінального провадження, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, з огляду на те, що за результатами судового розгляду стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у межах строку досудового розслідування кримінального провадження №0001208, з покладенням на підозрюваного ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Варто зазначити, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Разом із тим, не підлягає задоволенню клопотання в частині застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 днів, оскільки строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу не може перевищувати меж строк досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, який обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру. Як вже було встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 було повідомлено про підозру 16.08.2024, а відтак вимоги клопотання щодо застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на строк, що перевищує встановлені КПК України строку досудового розслідування є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Доведеність винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалося, оскільки це є предметом встановлення в ході досудового розслідування і судового провадження кримінального провадження по суті обвинувачення.

Керуючись статтями 132, 176-179, 184-186, 193-196, 202, 309, 395, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні - слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язавши останнього прибувати за кожною вимогою слідчих СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві, у провадженні яких перебуває дане кримінальне провадження, до процесуальних керівників, які здійснюють процесуальне керівництво, а також до слідчого судді, суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, місця навчання, роботи;

2) утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального провадження в усіх випадках, крім спільної участі у слідчих та процесуальних діях.

Термін обов`язків, покладених слідчим суддею, визначити в межах строку досудового розслідування кримінального провадження, тобто до 16.10.2024 включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_17 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на уповноваженого слідчого та/або прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1