Провадження № 1-кп/646/1362/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.24 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників кримінального провадження, в залі суду у м. Харкові кримінальне провадження № 0000363 від 25.07.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Димитров Донецької області, українця, із середньою спеціальною освітою, одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом, який проходить військову службу перебуваючи на посаді бойового медика другого розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у військовому званні «молодший сержант», раніше несудимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року, більш точний час не встановлений у молодшого сержанта ОСОБА_3 , який будучи військовослужбовцем військової служби за призовом, перебуваючи на посаді бойового медика другого розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , (згідно витягу з наказу №124 від 12.04.2024), в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 49, 86, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, винник злочинний умисел, спрямований на пособництво у виготовленні підробленого посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме: посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «А», «В».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пособництво у виготовлені завідомо підробленого посвідчення, молодший сержант ОСОБА_3 , скориставшись спеціальним додатком для спілкування користувачів кросплатформенного месенджеру «Instagram», де віднайшов та зв`язався з невстановленою особою, яка займається виготовленням водійських посвідчень, з якою узгодив виготовлення посвідчення водія на своє ім`я, при цьому, усвідомлюючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія відповідно «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортним засобом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340, останній надіслав необхідні для виготовлення такого посвідчення власні анкетні дані, зокрема власну фотографію, власні паспортні дані та РНОКПП, а також зразок власного підпису, тобто таким чином сприяв вчиненню кримінального правопорушення у частині виготовлення підробленого посвідчення.

Після чого, невстановлена особа, в невстановлені дату, час та місці, використовуючи анкетні дані, попередньо надіслані молодшим сержантом ОСОБА_3 , внесла неправдиві відомості до посвідчення водія серійний номер НОМЕР_2 , тим самим підробивши його, яке останній отримав від невстановленої особи, за допомогою поштового сервісу ТОВ «Нова Пошта», зробивши, в свою чергу, грошовий переказ у розмірі 15000 грн, з метою подальшого використання для забезпечення можливості керувати транспортним засобом.

Крім того, молодший сержант ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом, перебуваючи на посаді бойового медика другого розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , (згідно витягу з наказу №124 від 12.04.2024), в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 49, 86, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 17.01.2024 приблизно о 12:50, перебуваючи на ділянці місцевості тимчасово утвореного блокпосту АДРЕСА_3 (автодорога за сполученням «Чугуїв-Мілове»), за кермом автомобіля марки «ВАЗ 2106», н.з. НОМЕР_3 , де при перевірці документів, на вимогу співробітників поліції, в порядку ст. 32 Закону України «Про національну поліцію», пред`явив, таким чином використав, в якості підтвердження особи та права на керування відповідним транспортним засобом завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданий 01.06.2024 ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника України, згідно висновку судової технічної експертизи документів № СЕ-19/121-24/21893-ДД від 06.08.2024.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000363 від 25.07.2024 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без виклику учасників судового провадження.

Відповідно до ст. 381 КПК України - суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Як вбачається з наявності у матеріалах кримінального провадження заяви ОСОБА_3 , яку він підписав у присутності свого захисника ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України тобто пособництво в підробленні посвідчення, яке видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою та ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

ОСОБА_3 були роз`яснені наслідки неможливості оскаржити встановлені обставини в апеляційному порядку, та отримана, відповідно до положень ч. 1 ст. 302 КПК України, згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

Враховуючи викладене та дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України тобто пособництво в підробленні посвідчення, яке видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою та ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акту судом в спрощеному порядку.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він є громадянином України, українцем, військовослужбовцем ЗСУ, молодшим сержантом, бойовим медиком другого розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , одружений, на диспансерному обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з квітня 2021 року з діагнозом: синдром залежності від алкоголю, раніше несудимий.

Відповідно до службової характеристики ОСОБА_3 відповідальний, працює над підвищенням свого професійного рівня, над вдосконаленням своїх професійних знань, має високий рівень працездатності, вимогливий до себе, здатний критично оцінювати свої дії, статути Збройних Сил України знає і користується в повній мірі в повсякденній діяльності, службою дорожить.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Отже, з урахуванням всіх вказаних обставин, суд вважає, що для досягнення цілей покарання, визначених ч. 2 ст. 50 КК України, з метою виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, слід призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах санкцій ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судово технічної експертизи документів №СЕ-19/121-24/21893-ДД від 06.08.2024 у розмірі 2271,84 грн відповідно до вимог ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 349, 368, 370, 374, 377 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на проведення судової технічної експертизи №СЕ-19/121-24/21893-ДД від 06.08.2024 у розмірі 2271,84 грн (дві тисячі двісті сімдесят одна) грн. 84 коп.

Скасувати арешт вилученого майна, накладений ухвалою слідчого судді від 29.07.2024.

Речовий доказ посвідчення водія серії НОМЕР_2 виданий 01.06.2024 ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1