Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/4070/24
номер провадження 1-кс/695/986/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2024 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 22.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001933 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням у кримінальному провадженні №0001933 від 22.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про арешт майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що 21.10.2024 надійшло повідомлення від працівника ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області про те, що зупинено водія ОСОБА_4 , який рухався на автомобілі марки «ГАЗ 32213» д.н.з. « НОМЕР_1 », у якому в багажному відділенні виявлена деревина породи дуб, об`ємом 1.4 куб. метра.

По даному факту 22.10.2024 розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001933, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Виїздом слідчо-оперативної групи 21.10.2024 року у період часу із 15:05 год. по 15:25 год. на місці пригоди було проведено огляд місця події, а саме: ділянки автодороги до с. Червонохиженці Золотоніського району Черкаської області, де зупинено автомобіль «ГАЗ 32213» д.н.з. « НОМЕР_1 » під керування ОСОБА_4 , що на праві власності належить ОСОБА_5 . У багажному відділенні даного автомобіля виявлено деревину породи дуб, об`ємом 1.4 куб. метра. Даний автомобіль з деревиною вилучено до ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області.

Вищевказані вилучені речі зберігають на собі сліди вчинення злочину, є речовими доказами по кримінальному провадженню, тому подальше їх використання призведе до знищення слідів вчинення злочину або їх переховування, що суттєво вплине на хід досудового розслідування. З урахуванням вищевикладеного, з метою забезпечення кримінального провадження, недопущення зміни, перетворення, знищення, а також з метою забезпечення збереження речових доказів, необхідністю проведення з ними експертиз, орган досудового розслідування вважає за доцільне накласти арешт на вказане вище майно та визначити місце зберігання майна, а саме: деревини породи дуб, об`ємом 1.4 куб. метра та автомобіля зберігати на території ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області.

За таких підстав прокурор звернулася до суду із вказаним клопотанням.

У судове засідання прокурор не прибула, у клопотання просила розглядати справу за відсутності прокурора.

Володілець майна у судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій заперечував проти задоволення клопотання, так як деревину придбав на законних підставах.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст.170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

По факту вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.10.2024 року внесено відомості про кримінальне правопорушення №0001933 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця події 21.10.2024 р. у період часу з 15 год. 05 хв. до 15 год. 25 хв. було проведено огляд місця події: ділянки автодороги до с. Червонохиженці Золотоніського району Черкаської області, де зупинено автомобіль «ГАЗ 32213» д.н.з. « НОМЕР_1 » під керування ОСОБА_4 , що на праві власності належить ОСОБА_5 . У багажному відділенні даного автомобіля виявлено деревину породи дуб, об`ємом 1.4 куб. метра. Даний автомобіль з деревиною вилучено до ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області.

Постановою начальника ВР ЗСПЖЗО СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 від 22.10.2024 р. вилучені речі визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Клопотання про арешт вказаного майна направлено до суду наступного робочого дня після вилучення майна, тобто в межах строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що виявлене та вилучене майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження. Вилучене майно відповідає критеріям речового доказу, зазначеним у статті 98 КПК України.

Не накладення арешту на вище вказане майно може призвести до його зникнення, пошкодження, знищення, що в свою чергу може призвести до втрати доказів та суттєво ускладнити процес встановлення істини по кримінальному провадженню, проведення необхідних слідчих та процесуальних дій з ним.

У відповідності до вимог ст. 171 КПК України, звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий, прокурор має обґрунтувати свої вимог щодо наявності підстав для застосування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження викладених у клопотанні доводів.

Не доведення вказаних обставин, згідно з положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання про арешт майна вказують, що зазначене вище майно може зберігати на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на його відповідність ст. 98 КПК України.

Разом із тим слідчий суддя враховує, що відповідно до ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Сукупність наданих суду матеріалів містить достатньо підстав вважати, що деревина породи дуб, об`ємом 1.4 куб. м, є доказом у даному кримінальному провадженні в рамках досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту на вказане вище майно у зазначений спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Автомобіль марки «ГАЗ»32213» д.н.з. « НОМЕР_1 » також може зберегти на собі сліди злочину, а тому незастосування арешту на вказане майно в цілому може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Однак останній був оглянутий працівниками поліції, крім того автомобіль може використовуватися його володільцем для своїх потреб, а прокурором не доведено необхідності більш сурового способу забезпечення кримінального провадження, а тому слідчий суддя приходить до висновку за необхідне накласти арешт на вказане майно шляхом тільки встановлення заборони його відчуження будь-яким способом, без встановлення обмеження права ним користування.

Згідно з ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок зберігання арештованого майна визначено положеннями «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19.11.2012 №1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Відтак, нормами КПК України не передбачено повноважень слідчого судді визначати місце зберігання речових доказів, на які накладено арешт.

Слідчий суддя звертає увагу, що положенням КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 № 1104, не передбачено, що під час досудового розслідування місце зберігання речового доказу визначається рішенням слідчого судді, більше того, саме на сторону кримінального провадження, якій надані речові докази, покладено під час досудового розслідування обов`язок організувати належне збереження таких речових доказів та забезпечити їх схоронність, тому слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання в цій частині.

Крім того, слідчий суддя вказує, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

У кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001933 від 22.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України накласти арешт на:

- деревину породи дуб, об`ємом 1.4 куб метра, заборонивши відчуження, розпорядження та користування вказаним майном;

- автомобіль марки «ГАЗ 32213» д.н.з. « НОМЕР_1 », що на праві власності належить ОСОБА_5 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ), яким користується ОСОБА_4 , заборонивши відчуження вказаного майна будь-яким способом, без обмеження користуватися вказаним майном за призначенням.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1