УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2024 Володимир-Волинський міський суд Волинської області під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Володимирі за засобом відеофіксації у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000361 від 01.08.2022 відносно:

ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Володимир-Волинський, Волинської області, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, пенсіонерки, не судимої, одруженої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що 31 липня 2022 року, близько 19:30, він, перебуваючи в під`їзді свого будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті тривалих неприязних відносин та під час раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_4 , умисно нанесла останній декілька ударівкулаком руки в обличчя, внаслідок чого спричинила потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження, у вигляді синця та садин обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Вищевказані умисні дії ОСОБА_6 , які виразились у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_7 заявив клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення підзахисної від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачена ОСОБА_6 підтримала клопотання захисника та просила його задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що це процесуальне право особи.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання захисника.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

За змістом ст. 9 КПК України (принцип законності кримінального провадження) під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватись вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно до правил ст.44 КК України та ст.285 КПК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно ч. 3 ст. 288 цього Кодексу суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та відповідно до висунутого обвинувачення інкриміновані дії вона вчинила 31 липня 2022 року.

Кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.1 ст.125 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, за який санкцією статті передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі, до набрання вироком законної сили минуло два роки.

Отже, станом на 31 жовтня 2024 року минуло більше двох років та, відповідно, закінчилися визначені ст. 49 КК України строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, тому ОСОБА_6 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Судом, обвинуваченій ОСОБА_6 , роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Обвинувачена підтвердила, що їй зрозуміла як суть обвинувачення, так і підстави звільнення від кримінальної відповідальності, яка не є реабілітуючою, та наполягала на задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності.

Зважаючи на принцип диспозитивності, що закріплений у п. 19 ч. 1 ст. 7, ст. 26 КПК України, відповідно до якого «сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом», - обрання тієї чи іншої лінії процесуальної поведінки залежить від вибору самого обвинуваченого.

Враховуючи позицію сторони захисту, яка віддала пріоритетне значення розгляду клопотання, та відповідно до положення ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Зазначені вище нормативні положення спрямовані на реалізацію також вимог засади змагальності сторін, згідно з якими суд, залишаючись об`єктивним і неупередженим, повинен створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків згідно із ч. 6 ст. 22 КПК України.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Зазначені підстави, як встановлено в ході судового розгляду, дотримані. Матеріали провадження не містять даних про те, що перебіг давності зупинявся або переривався.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття рішення судом про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності. Визнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, як обов`язкової умови такого звільнення, чинним законодавством не передбачено.

Згідно з ч. 3 ст. 285 КПК України у разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Оскільки обвинувачена наполягала на звільненні від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, тому суд невідкладно розглядає дане клопотання.

З огляду на викладене, суд вважає, що наявні усі необхідні підстави для звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття стосовно неї кримінального провадження.

Стосовно заявленого потерпілою ОСОБА_4 цивільного позову про стягнення з обвинуваченої моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, суд зазначає таке.

Порядок вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

Отже, у зв`язку зі звільненням обвинуваченої ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, заявлений потерпілою ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_6 моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, суд вважає необхідним залишити без розгляду.

Долю речових доказів вирішити порядку ст.100 КПК України. Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.2 ст.284 КПК України, ст. 49 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої ОСОБА_6 за ч.1 ст. 125 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності - задовольнити.

ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України на підставі п.1 ч.1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000361 від 01.08.2022 стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України - закрити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_6 моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.

Речові докази по справі: DVD-RW-диск зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_9