Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/5525/24
У Х В А Л А

16.08.2024 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів клопотання начальника сектору дізнання Відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000360 від 14.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Начальник сектору дізнання Відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 здійснюючи досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань з№0000360 від 14.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, звернувся в суд із клопотанням, погодженим прокурором, про арешт майна в даному кримінальному провадженні.

Клопотання, яке надійшло до суду мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 13 серпня 2024 року до ч/ч ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від працівників СРПП ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області про те, що 13.08.2024 року близько 09 години 50 хвилини ними під час здійснення патрулювання було зупинено вантажний автомобіль марки «MAN TGX 26.480», р.н.з. НОМЕР_1 , з причепом марки «Renders SKM 34-32А» р.н. НОМЕР_2 , в якому наявна піщано-гравійна суміш під керуванням гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. с. Іза, Хустського району, Закарпатської області, під час перевірки документів водій як підставу для транспортування надав товаро-транспортну накладну за №130802 від 13.08.2024 нібито видану ТОВ «Щебневий завод», яка містить неправдиві відомості в частині безпосереднього місця завантаження вантажу. Виїздом слідчо-оперативної групи проведено огляд місця події в ході у водія ОСОБА_4 виявлено та вилучено: товаро-транспортну накладну за №130802 від 13.08.2024 нібито видану ТОВ «Щебневий завод», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки «MAN TGX 26.480», р.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 видане НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - причепа марки «Renders SKM 34-32А» р.н. НОМЕР_2 серії НОМЕР_5 видане НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 , вантажний автомобіль марки «MAN TGX 26.480», р.н.з. НОМЕР_1 з причепом марки «Renders SKM 34-32А» р.н. НОМЕР_2 в якому наявна піщано-гравійна суміш масою 29 т.

13 серпня 2024 року в період часу з 10 години 00 хвилин по 10 годину 30 хвилин, дізнавачем СД відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 , в присутності двох понятих, було проведено огляд місця події - під`їзду до майданчика тимчасово утримання ТЗ ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, за адресою: м. Виноградів, вул. Миру, 57, в ході якого від водія ОСОБА_4 було виявлено та вилучено: товаро-транспортну накладну за №130802 від 13.08.2024 нібито видану ТОВ «Щебневий завод», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки «MAN TGX 26.480», р.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 видане НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - причепа марки «Renders SKM 34-32А» р.н. НОМЕР_2 серії НОМЕР_5 видане НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 , вантажний автомобіль марки «MAN TGX 26.480», р.н.з. НОМЕР_1 з причепом марки «Renders SKM 34-32А» р.н. НОМЕР_2 в якому наявна піщано-гравійна суміш масою 29 т, які 14 серпня 2024 року, постановою начальника сектору дізнання відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 визнано речовими доказами по кримінальному провадженні №000036., у зв`язку з чим слідчий звернувся до слідчого судді із даним клопотанням.

Заявник клопотання зазначає, що вилучені документи та майно є предметом кримінального правопорушення і зберегли на собі його сліди, а тому є речовими доказами на які необхідно накласти арешт, з метою подальшого проведення технічної експертизи документів та інших слідчих дій.

Представник власників майна відносно якого розглядається клопотання громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 подала до суду письмове заперечення на клопотання, яке мотивує тим, що підстав для накладення арешту на майно немає, оскільки в даному випадку відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого 4 ст. 358 КК України. Незрозумілим є в чому саме працівники поліції виявили підрозблення документів. У товаро-транспортній накладній зазначено достовірні відомості, а транспортні засоби не можуть бути знаряддям вчинення кримінального проступку підробки документів. У задоволенні клопотання просить відмовити.

В судове засідання прокурор та начальник сектору дізнання не з`явилися, про день, час та місце розгляду клопотання були повідомлені завчасно та належним чином.

Власники майна відносно якого розглядається клопотання та їх представник в судове засідання також не з`явилися.

Адвокат ОСОБА_8 подала до суду письмову заяву про розгляд клопотання у їх відсутність та з урахуванням поданого заперечення у задоволенні клопотання просить відмовити.

Перевіривши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного.

З матеріалів клопотання вбачається, що начальник сектору дізнання здійснює досудове розслідування, кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000360 від 14.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, звернувся в суд із клопотанням, погодженим прокурором, про арешт майна в даному кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно положень ч. 2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У даному випадку слідчий суддя приходить до висновку, що заявник клопотання не довів обставин необхідності накладення арешту на майно, тому слідчий суддя дійшов до переконання, що в задоволенні клопотання начальника сектору дізнання слід відмовити.

Так, згідно матеріалів клопотання 13 серпня 2024 року до ч/ч ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від працівників СРПП ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області про те, що 13.08.2024 року близько 09 години 50 хвилини ними під час здійснення патрулювання було зупинено вантажний автомобіль марки «MAN TGX 26.480», р.н.з. НОМЕР_1 , з причепом марки «Renders SKM 34-32А» р.н. НОМЕР_2 , в якому наявна піщано-гравійна суміш під керуванням гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. с. Іза, Хустського району, Закарпатської області, під час перевірки документів водій як підставу для транспортування надав товаро-транспортну накладну за №130802 від 13.08.2024 нібито видану ТОВ «Щебневий завод», яка містить неправдиві відомості в частині безпосереднього місця завантаження вантажу.

Із заперечення, поданого представником власника майна, встановлено, що вилучена товаро-транспортна накладна видавалася підприємством ТОВ «Щебневий завод».

Згідно договору поставки №01/240724/01 від 24.07.2024 року, яким Постачальник ТОВ «Щебневий завод» зобов`язується поставити товар Покупцю Комерційному підприємству «ЗАМОК», а саме піщано гравійну суміш пісок з відсівом, що оплачено покупцем згідно платіжної інструкції №2027 від 24.07.2024 р. Копію договору поставки додано до матеріалів кримінального провадження в день затримання транспортних засобів.

ТОВ «Щебневий завод» поставляє товар покупцю через перевізників ФОП ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_5 , з якими покупцем укладено договори транспортного перевезення.

Згідно договорів транспортного перевезення, а саме Договір №27/07 від 27.07.2024р. та Договір №26/07 від 26.07.2024р. ФОП ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_5 надають Комерційному підприємству «ЗАМОК» послуги із перевезення.

Заявник клопотання посилається на те, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення і зберегли на собі його сліди, а тому є речовими доказами на які необхідно накласти арешт, з метою подальшого проведення технічної експертизи документів та інших слідчих дій.

З даним твердженням слідчий суддя не погоджуєються, оскільки транспортні засоби не можуть бути предметом вчинення кримінального проступку підробки документів.

Збереження їх як речових доказів несумісне, оскільки перевірці підлягає достовірність документу, а не транспортного засобу та вантажу, який в ньому знаходиться.

Під час вирішення питання про наявність підстав для застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка визначає, що ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь- якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтере су суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності [6; 7; 8; 9; 10].

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Накладення арешту на майно, буде втручанням в господарську діяльність підприємств.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

У відповідності до вимог ч.3 ст. 173 КПК України тимчасово вилучене майно слід повернути його власникам.

Керуючись ст. ст. 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання начальника сектору дізнання Відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - товаро-транспортну накладну за №130802 від 13.08.2024 видану ТОВ «Щебневий завод», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки «MAN TGX 26.480», р.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 видане ТСЦ 2144 на ім`я ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - причепа марки «Renders SKM 34-32А» р.н. НОМЕР_2 серії НОМЕР_5 видане НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 , вантажний автомобіль марки «MAN TGX 26.480», р.н.з. НОМЕР_1 з причепом марки «Renders SKM 34-32А» р.н. НОМЕР_2 в якому наявна піщано-гравійна суміш масою 29 т, які 13 серпня 2024 року в період часу з 10 години 00 хвилин по 10 годину 30 хвилин були вилучені дізнавачем сектору дізнання ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 - відмовити.

Вилучене майно - повернути власникам ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області протягом п"яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1