Справа № 2203/3076/2012
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2024 року м. Волочиськ
Волочиський районний суд Хмельницької області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську клопотання представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні,
Від ОСОБА_4 надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, клопотання підтримує.
Розглянувши подане клопотання, суд враховує наступне.
Вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 04 грудня 2012 року, який ухвалою Колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеліційного суду Хмельницької області від 20.02.2013 року змінений в частині призначення покарання, ОСОБА_9 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України (в редакції Закону від 15.04.2008 року), ч. 2 ст. 366 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001 року) та призначено їй покарання: - за ч. 2 ст. 364 КК України (в редакції Закону від 15.04.2008 року) - три роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно- розпорядчих та фінансово- господарських функцій строком на один рік; - за ч. 2 ст. 366 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001 року) - два роки позбавлення волі і з застосуванням ст.69 КК України без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно- розпорядчих та фінансово- господарських функцій. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді три роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно- розпорядчих та фінансово- господарських функцій строком на один рік. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з установленням іспитового строку два роки.
Зазначеним вироком суду встановлено, що ОСОБА_9 , завершуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на незаконне відчуження та передачу у приватну власність ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 земельної ділянки загальною площею 4,543 га, достовірно знаючи, що рішення № 84 п`ятнадцятої сесії Бокиївської сільської ради від 17 липня 2008 року та рішення № 108 вісімнадцятої сесії Бокиївської сільської ради від 18 грудня 2008 року є підробленими, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно в інтересах зазначених осіб, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, у лютому 2009 року підписала та завірила відбитком кліше печатки сільської ради державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 960255 ОСОБА_8 площею 1,5193 га, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 960256 ОСОБА_10 площею 1,5156 га, державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 960257 ОСОБА_11 площею 1,5080 га.
Разом з цим, вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 04 грудня 2012 року відносно ОСОБА_9 питання про скасування арешту накладеного на земельні ділянки не вирішувалося.
23.01.2023 року ОСОБА_7 померла, спадкоємцем після її смерті є син ОСОБА_3 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом.
Наявність арешту на зазначену земельну ділянку перешкоджає ОСОБА_3 реалізувати свої спадкові права після смерті матері.
З огляду на викладене, суд враховує, що розгляд кримінальної справи, у межах якої було накладено арешт, завершено, вирок Волочиського районного суду Хмельницької області від 04 грудня 2012 року виконано, неправомірні рішення сільської ради та державні акти на право власності на земельні ділянки скасовані, тобто необхідність у подальшому застосуванні арешту майна відпала.
Клопотання про скасування арешту розглядається судом за правилами КПК України 1960 року, оскільки ч. 9 Перехідних положень КПК України передбачено, що запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
На підставі частини першої статті 409 КПК України в редакції 1960 року питання про всякого роду сумніви й протиріччя, що виникають при виконанні вироку, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.
Відповідно до роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 4 Постанови «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» № 6 від 27.08.1976, заяви боржників на правильність арешту майна, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством. Такого ж висновку дійшов Верховний суд України у постанові № 6-26цс від 15.05.2013, яка прийнята з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, а тому висновки викладені в ній є обов`язковими для всіх судів України.
Враховуючи наведене, судом встановлено, що питання про скасування арешту стосується майнових прав та захисту інтересів ОСОБА_3 і необхідність у подальшому застосуванні арешту на земельні ділянки як заходу забезпечення кримінального провадження відпала.
Керуючись ст.409 КПК України (в редакції 1960 року), суд
Клопотання задовольнити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Апеляційна скарга подається через Волочиський районний суд Хмельницької області.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: