Справа № 932/8403/24
Провадження № 1-кс/932/2911/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець, Дніпропетровської обл., українця, громадянина України, з повною середньою освітою, офіційно працевлаштованого, не одруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вищевказане клопотання, яке обґрунтоване наступним.

Так, у провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003221 від 20.09.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_4 у невстановлений слідством час виник умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - «канабіс», з метою подальшого збуту шляхом виготовлення закладок на території міста Дніпро.

Так, ОСОБА_4 , порушуючи порядок, встановлений ст. ст. 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичного засобу, з корисливих мотивів, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - «канабіс». Для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 здійснив розфасування незаконно придбаного наркотичного засобу, обіг якого обмежено - «канабіс», та в подальшому розпочав зберігати при собі, з метою подальшого здійснення закладок на території міста Дніпра. При цьому ОСОБА_4 зберігав вище перелічені згортки з ізоляційних стрічок, в яких містяться сліп-пакети зі вмістом наркотичного засобу, обіг якого обмежено, з метою

збуту до 20.09.2024.

20.09.2024 року у період часу з 17 годин 15 хвилин по 17 годин 25 хвилин співробітниками Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області було проведено огляд місця події за адресою: м. Дніпро, вул. Мандриківська, біля буд. 6, у ході якого виявлено та вилучено згорток липкої стрічки, всередині якого знаходився сліп-пакет, зі вмістом речовини, яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - «канабіс», маса якого складає 0,9139 г., відповідно до висновку експерта.

Таким чином, ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав при собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено, а саме - «канабіс» з метою подальшого збуту.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , кваліфікується за ч. 1 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, з метою збуту.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичного засобу, обіг якого заборонено, - «канабіс» на території м. Дніпро, діючи повторно, у невстановлений досудовим розслідуванням час та день 2024 року, у невстановленому місці, у невстановленої слідством особи, незаконно придбав з метою подальшого збуту у невстановленій кількості, наркотичний засіб, обіг якого заборонено - «канабіс» з метою розфасування та подальшого передання невстановленим у ході досудового розслідування особам для здійснення збуту.

Далі, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи в порушення вимог Закону України «Про обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» (Вводиться в дію Постановою ВР № 61/95-ВР від 15.02.95), у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, у невстановленої особи, діючи повторно, умисно, за невстановлену суму, придбав наркотичний засіб, обіг якого заборонено - «канабіс», у не встановленій в ході досудового розслідування кількості, який в подальшому з метою збуту та особистого збагачення, розфасував у 45 сліп пакетів, з метою подальшого збуту вказаних сліп-пакетів мешканцям міста Дніпра, та продовжив їх незаконно зберігати, з метою подальшого збуту до 20.09.2024.

20.09.2024 року у ході особистого обшуку ОСОБА_4 слідчим СВ ДРУП ГУНІ в Дніпропетровській області в ході проведення затримання в порядку ст. 208 КПК України за адресою: АДРЕСА_3 , у ході проведення якого виявлено та вилучено: 45 сліп-пакетів, в яких міститься речовина рослинного походження зеленого кольору, в 1 з яких відповідно до висновку експерта є наркотичною речовиною, обіг якої заборонено, а саме - «канабіс». Маса канабісу становить 0,8929 г.

Таким чином, ОСОБА_4 незаконно придбав невстановлену в ході досудового розслідування кількість наркотичного засобу, обіг якого заборонено - «канабіс», який в подальшому розпочав незаконно зберігати при собі, повторно з метою подальшого збуту зазначеного наркотичного засобу обіг якого заборонено - канабіс, розфасованого у 45 сліп-пакетів, в одному з яких відповідно до висновку експерта знаходиться наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, маса якого становить 0,8929 г.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , кваліфікується за ч. 2 ст. 307 КК У країни, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, з метою збуту, вчинене повторно.

20.09.2024 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, і того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно з доводами клопотання, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними матеріалами в ході досудового розслідування, а саме: протоколом затримання ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , постановою про призначення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів та їх аналогів;

висновком експерта №CE-19/104-24/38484-НЗПРАП; постановою про призначення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів та їх аналогів; висновком експерта №CE-19/104-24/38487-НЗПРАП; повідомленням про підозру та іншими доказами в сукупності.

Сторона обвинувачення вважає доцільним застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені п.п 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Виходячи з викладеного, слідчий просить застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винятковий запобіжний захід та визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний частково визнав підозру, проте відмовився надавати пояснення. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Захисники заперечували проти задоволення клопотання з підстав необґрунтованості підозри та недоведеності ризиків. Просили застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, або зменшити розмір застави.

Вислухавши пояснення прокурора та сторони захисту, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Згідно з рішенням ЄСПЛ за скаргою № 35615/06 від 13.11.2007 року по справі «Чеботарі проти Молдови», п. 48, «…вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри.

Отже, для застосування запобіжного заходу слідчий суддя повинен перевірити обґрунтованість підозри, тобто чи достатньо зібраних стороною обвинувачення доказів для висновку про причетність конкретної особи до вчинення конкретного злочинного діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість підозри може встановлюватися тільки щодо діяння, яке підпадає під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність. Обґрунтованість підозри не може встановлюватися in abstracto або ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися конкретними доказами в кримінальному провадженні.

Так, встановлено, що у провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003221 від 20.09.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

За фабулою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, 20.09.2024 року, приблизно о 15 год. 33 хв. працівниками поліції за адресою: АДРЕСА_3 , було виявлено підозрілого чоловіка, який поводився дивно та розкладав так звані «закладки» із вмістом наркотичної речовини.

В ході особистого обшуку даного чоловіка, яким виявився гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено 45 згортків прозорої ізоляційної стрічки (сліп пакетів), із вмістом речовини, ззовні схожу на наркотичну.

За висновком експерта №CE-19/104-24/38484-НЗПРАП, надана на дослідження речовина із вилучених сліп-пакетів, є наркотичною речовиною, обіг якої обмежено, а саме канабісом.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також збут наркотичних засобів.

Відомості про це кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 20.09.2024 року о 16 год. 25 хв.

20.09.2024 року о 15 год. 32 хв. ОСОБА_4 було затримано на місці вчинення злочину в порядку ст. 208 КПК України.

21.09.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за кількома статтями КК України, а саме за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри за даною подією (за ч. 1 ст. 307 КК України), підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме протоколом огляду місця події, протоколом затримання ОСОБА_4 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , постановою про призначення судової експертизи наркотичних засобів, висновками експертів, повідомленням про підозру та іншими доказами.

Таким чином, на підставі досліджених доказів, які містяться у клопотанні, приходжу до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Проте на наступний день після затримання, тобто 21.09.2024 року, слідчим були внесені відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України, за тим самим фактом кримінального правопорушення, що мав місце 20.09.2024 року.

Тобто, ОСОБА_4 інкриміноване більш тяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, за ознакою повторності злочинного діяння.

21.09.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру в тому числі за ч. 2 ст. 307 КК України.

Перевірчуючи обґрунтованість підозри у цій частині, виходжу з наступного.

Так, повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК України (стаття 32 КК України).

Повторність, передбачена частиною першою статті 32 КК України, відсутня при вчиненні продовжуваного кримінального правопорушення, яке складається з двох або більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним кримінально протиправним наміром.

Проаналізувавши матеріали клопотання та докази, якими слідчий обґрунтовує підозру за ч. 2 ст. 307 КК України, приходжу до висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що мало місце повторне вчинення злочину ОСОБА_4 , оскільки його виявили і затримали на місці вчинення кримінального правопорушення, і у нього при собі було 45 сліп-пакетів із наркотичною речовиною, тобто вчинення даного кримінального діяння повністю охоплюється ч. 1 ст. 307 КК України, оскільки підозрюваний керувався єдиним злочинним наміром.

Доказів, що ОСОБА_4 вчинив кілька кримінальних правопорушень, тобто розклав декілька закладок, або вчинення ним таких дій було істотно розірвано у часі, слідчому судді не надано.

Відтак, підозра за ч. 2 ст. 307 КК України не підтверджується об`єктивною доказовою інформацією, оскільки підозрюваний був одразу затриманий на місці злочину, а в ході огляду місця події виявлено лише 1 сліп пакет.

Таким чином, слідчим помилково зареєстроване кримінальне провадження за тим самим фактом, та хибно інкримінована підозрюваному кваліфікуюча ознака, як повторність, оскільки такі обставини не доведені та не підтверджуються жодним доказом.

Відповідно до Постанови Верховного Суду від 08 листопада 2018 року у справі № 175/230/17-к, повторність злочинів відсутня, якщо протиправні дії є тотожними та охоплені єдиним умислом на збут психотропної речовини та наркотичного засобу, навіть у випадку виявлення відповідних предметів в особливо великому розмірі та в різних місцях.

Аналогічну правову позицію Верховний Суд висловив у постановах: від 19 вересня 2019 року у справі № 265/2130/14-к (провадження № 51-2219км18), від 14 червня 2018 року у справі № 589/3675/13-к (провадження № 51-2755км18) та інших.

Беручи до уваги викладене, приходжу до висновку про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри за ч. 2 ст. 307 КК України.

Аналізуючи ризики, на які посилається прокурор, слід зазначити таке.

Про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, яке є тяжким. Тому розуміючи тяжкість покарання останній може вдатись до переховування та ухились від явки до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду. Тому цей ризик вважаю доведеним.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не підтверджується, оскільки свідки є переважно працівниками поліції та понятими, які залучені з вулиці, тобто сторонніми особами. Відтак ризик впливу на них не може існувати, оскільки їх показання не мають вирішального значення у порівняння з іншими більш вагомими доказами, тому впливати на них не є доцільним. Відтак, цей ризик не доведений.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаю доведеним, оскільки підозрюваний хоча й раніше не судимий, працевлаштований, однак офіційний дохід низький, тому з метою заробітку коштів, отриманих від незаконного збуту наркотичних засобів, може вчинити новий злочину.

При обранні виду запобіжного заходу слід врахувати тяжкість злочину за ч. 1 ст. 307 КК України, суспільну небезпеку даного злочинного діяння, відсутність утриманців та сімейній стан, тому приходжу до висновку про можливість застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Водночас слід визначити підозрюваному заставу.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Істоміна проти України» зазначено, що застава має на меті не забезпечення відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. ЄСПЛ наголосив на тому, що суд повинен так само обережно і ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди у справі може бути одним із факторів, що виправдовує вищу суму застави, але лише у поєднанні з іншими критеріями серйозністю вчиненого злочину, ризику втечі та ін.

З урахуванням тяжкості злочину та майнового стану підозрюваного, вважаю можливим встановити розмірі застави на рівні 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, 00 коп.

Підсумовуючи викладене, клопотання підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 196, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.

Підозру за ч. 2 ст. 307 КК України визнати необґрунтованою.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, 00 коп.

У випадку внесення застави підозрюваного звільнити з під варти та покласти на нього наступні обов`язки:

1) прибувати за кожним викликом (вимогою) до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатися із м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі порушення покладених на нього обов`язків, сума внесеної застави може бути звернута у дохід Держави.

Строк дії ухвали встановити до 17.11.2024 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11