КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/6720/24
Провадження № 1-кп/552/993/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2024 м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000603 від 10.06.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, неодруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:

- 07.12.2001 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

-15.01.2003 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком від 07.12.2001, остаточно засуджений до 1 року 3 місяців позбавлення волі;

-11.05.2005 Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 1190 гривень;

-08.09.2005 Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

-08.06.2006 Київським районним судом м. Полтави за ст. 394 КК України до 1 місяця арешту. На підставі ст. 70 ч.4 КК України приєднано покарання за вироком від 08.09.2005 року, остаточно засуджений до 1 року 1 місяця позбавлення волі;

-22.06.2007 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 263, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

-18.10.2011 Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 190, ст. 395, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

-04.09.2014 Київським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 353, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-12.04.2016 Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком від 04.09.2014 року, остаточно засуджений до 5 років позбавлення волі;

-09.12.2016 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України засуджено до позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання призначене вирок Київського районного суду м. Полтави від 12.04.2016, остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці. Звільнений 27.03.2019 по відбуттю строку покарання;

- 09.09.2020 Київським районним судом м. Полтави за ч.2 ст. 190 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнено від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік.

- 29.12.2021 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі. Вирок не набрав законної сили у зв`язку з оскарженням обвинуваченим до Полтавського апеляційного суду.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

До Київського районного суду м. Полтави 01.10.2024 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000603 від 10.06.2024, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України, та внаслідок автоматизованого розподілу судової справи між суддями надійшов до провадження судді ОСОБА_1 .

У підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 подав цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням шкоди у розмірі 7084 грн, який прийнятий судом.

Ухвалою суду від 17.10.2024 призначено судовий розгляд обвинувального акта у цьому кримінальному провадженні.

Потерпілий ОСОБА_8 подав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі, яка задоволена судом.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, обставини, встановлені судом.

08.06.2024, близько 15 год 00 хв, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , зустрів раніше незнайомого йому неповнолітнього ОСОБА_4 , під час спілкування з яким, діючи умисно, повторно, з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом обману, під надуманим приводом нібито покататися, попросив у потерпілого велосипед марки «Avanti» моделі «PREMIER 17» діаметр коліс 26 дюймів сіро-зеленого кольору, на що потерпілий погодився та добровільно передав останньому своє майно. Сівши на вказаний велосипед ОСОБА_6 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, тим самим спричинивши своїми діями ОСОБА_4 матеріального збитку на суму 7084 гривень.

Продовжуючи свої незаконні дії, у період часу з 21 год 45 хв 12.06.2024 по 07 год 45 хв 13.06.2024, ОСОБА_6 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , на території ринку «Зигіна», діючи повторно, умисно, таємно, в умовах воєнного стану, з корисливою метою, з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що його дій ніхто не помічає, шляхом пошкодження замку вхідних дверей проник до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що належить ОСОБА_9 , та викрав телевізор марки «Hisense» модель 32А4ВG серійний номер НОМЕР_1 --А0923R, вартістю 6653 гривні 70 копійок ,чим спричинив останньому матеріального збитку на вказану суму. Після чого, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Кваліфікація дій обвинуваченого.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за частиною 2 статті 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно та частиною 4 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням в інше приміщення.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Допитаний під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав, повідомив суду обставини вчинення ним інкримінованого злочину та заволодіння майном потерпілого ОСОБА_4 , крадіжки телевізора потерпілого ОСОБА_9 . Також вказав, що 08.06.2024 зустрів ОСОБА_4 , який був із товаришем. Після 30 хвилин спілкування, попросив велосипед з`їздити до магазину купити продукти харчування. Та заволодівши велосипедом до ОСОБА_4 не повернувся. Велосипед здав до ломбарду за 3000 грн, які витратив на власні потреби.

У подальшому, перебуваючи по АДРЕСА_3 , проник до магазину «Шаурма» та викрав телевізор, який майже відразу знову здав до ломбарду за 1500 грн. Через невеликий проміжок часу затриманий працівниками поліції, із якими поїхав до приміщення ломбарду, викупив назад телевізор та повернув потерпілому ОСОБА_9 .

Цивільний позов ОСОБА_4 визнав повністю, прохав вибачити потерпілого ОСОБА_4 та його законного представника ОСОБА_5 , просив його суворо не карати, оскільки хоче змінити життя.

Допитаний потерпілий ОСОБА_4 повідомив, що у день вчинення злочину гуляв із своїм товаришем та познайомився із раніше невідомим чоловіком на ім`я ОСОБА_10 . У подальшому, ОСОБА_10 пригостив потерпілого кавою та попросив велосипед з`їздити до продуктового магазину. Через півгодини ОСОБА_10 не повернувся та наступного дня потерпілий звернувся до правоохоронних органів.

У судовому засіданні ОСОБА_4 упізнав обвинуваченого ОСОБА_6 , як особу, яка шахрайським шляхом заволоділа його майном. Цивільний позов підтримав у повному обсязі. Просив суд призначити обвинуваченому справедливе покарання

Законний представник цивільного позивача ОСОБА_4 . ОСОБА_5 цивільний позов підтримав у повному обсязі. Пояснив, що велосипед купляли сину за суму більше 10000 грн, однак він погоджується з оцінкою у 7084, оскільки велосипед був у використанні.

Прокурор та обвинувачений, його захисник, потерпілий, законний представник цивільного позивача, просили проводити розгляд справи відповідно до частини 3 статті 349 КПК України.

Обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, ОСОБА_6 визнав себе винним. Суд переконався, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає та йому роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, а тому суд, відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Таким чином, суд, обмеживши дослідження фактичних обставин, допитом обвинуваченого, допитом потерпілого та законного представника цивільного позивача, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, та стосуються долі речових доказів, дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Позиції учасників судового розгляду.

Прокурор, вважаючи доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, просила суд призначити покарання за частиною 2 статті 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік, за частиною 4 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 1 ст. 70, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, просила визначити покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання у виді 1 місяця позбавлення волі за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 29.12.2021 у справі 554/4100/21 та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку у законну силу. Вирішити питання щодо долі речових доказів та цивільного позову потерпілого.

Захисник обвинуваченого вказав на наявність декількох підстав, які пом`якшують покарання обвинуваченого, просив призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Обвинувачений, визнаючи вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, просив його суворо не карати, із запропонованою прокурором мірою покарання не погодився. Просив призначити покарання не пов`язане із ізоляцією від суспільства.

Потерпілий ОСОБА_4 , законний представник цивільного позивача ОСОБА_5 при призначенні покарання покладалися на розсуд суду.

Мотиви призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги частини 2 статті 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до частини 5 статті 12 КК України, вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення за частиною 2 статті 190 КК України є нетяжким злочином, кримінальне правопорушення за частиною 4 статті 185 КК України є тяжким злочином.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд пом`якшуючими покарання обставинами вважає: щире каяття, та часткове відшкодування шкоди заподіяної злочином потерпілому ОСОБА_8 .

Факт щирого каяття обвинуваченого знайшов своє підтвердження у судовому засіданні. ОСОБА_6 надав критичну оцінку своїй протиправній поведінці, розкаявся у вчиненому, відшкодував шкоду потерпілому ОСОБА_8 огли шляхом повернення викраденого майна та пообіцяв відшкодувати шкоду потерпілому ОСОБА_4 .

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Відповідно до інформації КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» обвинувачений перебував на стаціонарному лікуванні у період часу з 10.06.2005 по 17.06.2005 з діагнозом: психічні розлади та розлади поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, до КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей ПОР», ВП «Обласна консультативна психоневрологічна поліклініка зі стаціонаром №1» за допомогою не звертався на обліку не перебуває.

Згідно характеристики старшого дільничного офіцеру поліції сектору превенції ВП№1 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_11 обвинувачений зарекомендував себе негативно. Не приймає участі у суспільному житті, поводить себе зухвало та агресивно, на зауваження не реагує.

Суд при обранні виду та міри покарання враховує позицію потерпілого, який покладався на розсуд суду та прокурора, який вважав, що виправлення і перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства.

На переконання суду, істотно підвищує суспільну небезпечність особи ОСОБА_6 є вчинення ним неодноразових умисних кримінальних правопорушень проти власності, у тому числі у період звільнення від покарання з випробуванням. Указане свідчить про відсутність стійкого бажання та мотивів до реального виправлення обвинуваченого, дотримання ним антисоціальної моделі поведінки. За таких умов суд вважає неможливим застосування до ОСОБА_6 положень ст. 69 КК України, на чому наполягала сторона захисту у судових дебатах.

З урахуванням усіх даних щодо особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують покарання, суд дійшов висновку, що виправлення й перевиховання ОСОБА_6 не можливе без ізоляції від суспільства, тобто обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Водночас, з урахуванням наявності двох підстав, які пом`якшують покарання, обвинуваченому ОСОБА_6 строк позбавлення волі необхідно визначити мінімальний у межах санкції статті.

Отже, ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 185 КК України необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, за вчинення кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду у справі № 766/39/17 від суди, призначаючи остаточне покарання, повинні застосовувати ст. 71 КК, якщо злочин вчинено саме після постановлення попереднього вироку, а не після набрання ним законної сили.

З урахуванням наведеного правового висновку Верховного Суду та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання у виді 1 місяця позбавлення волі за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 29.12.2021 у справі 554/4100/21 та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Суд звертає увагу, що виходячи з наведених вище мотивів призначення покарання, підстав для застосування судом положень ст. 75 КК України не встановлено.

Саме таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення визначеної ст. 50 КК України мети покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень, що вирішуються судом при ухваленні вироку.

При вирішенні цивільних позовів, суд приймає до уваги положення Декларації основних принципів правосуддя для жертв злочинів і зловживання владою (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 29 листопада 1985 р.) щодо необхідності дотримання балансу між правами підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, з одного боку, та інтересами жертви, - з іншого.

Виходячи зі змісту ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до частини 1 статті 129 КПК України суд, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому залежно від доведеності підстав і розміру позову.

Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами визначеними КПК України і при цьому застосовуються норми ЦПК України.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, якою встановлюються загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачають відшкодування за неї за наявності вини особи, яка заподіяла шкоду.

Частиною 1 ст. 1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

В обґрунтування понесених матеріальних витрат надані документи, які підтверджують факт понесення матеріальних витрат, а саме документи, які підтверджують вартість викраденого майна, зокрема висновок експерта №СЕ-19/117-24/10201-ТВ від 13.06.2024 за яким ринкова вартість бувшого у користуванні велосипеда марки «Avanti» моделі «PREMIER 17» діаметр коліс 26 дюймів сіро-зеленого кольору на момент вчинення крадіжки становила 7084 грн.

Розміри заподіяної матеріальної шкоди, які зазначені в цивільному позові, не заперечуються і самим обвинуваченим, він їх визнає в повному обсязі.

Отже, заявлена позивачем ОСОБА_4 сума матеріальних збитків підлягає задоволенню та стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 з огляду на їх доведеність.

Процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні №СЕ-19/117-24/10201-ТВ від 13.06.2024 відповідно до довідки складають 1514,56 грн, які на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Суд також приймає рішення про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироку законної сили у вигляді тримання під вартою. Оскільки, судовий розгляд кримінального провадження завершено, жоден із більш м`яких запобіжних заходів для обвинуваченого, не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому обчислювати з дати ухвалення цього вироку.

Речовими доказами суд вважає за необхідне розпорядитися відповідно до статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 368-371, 373-374, 376, 468-469, 471, 473-475, 615 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

-за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання у виді 1 місяця позбавлення волі за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 29.12.2021 у справі 554/4100/21 та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Обрати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , матеріальної шкоду в розмірі 7084 (сім тисяч вісімдесят чотири) грн.

Речові докази, а саме телевізор марки «Hisense» модель 32А4ВG серійний номер НОМЕР_3 , повернути власнику ОСОБА_8 .

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту ухвалення цього вироку, тобто з 30.10.2024.

Відповідно до статті 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, визначеному статтею 376 КПК України.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Обвинувачений, захисник, його законний представник, потерпілий, його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Резолютивна частина вироку проголошена судом на підставі частини 15 статті 615 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1