УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000468 від 19.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000468 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно зі своєю сестрою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 03.00 год. 19.06.2024 приїхали за запрошенням ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 до його квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , де розпочали вживати алкогольні напої.

Згодом, під час застілля, близько 05.00 год цього ж дня між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виникла словесна суперечка, яка переросла у штовханину, у ході якої у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що посягає на здоров`я іншої особи, передбачаючи і свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, які можуть спричинити смерть людини, діючи умисно, відштовхнув від себе ОСОБА_7 , який при падінні вагою власного тіла зламав дерев`яний стілець під собою.

У подальшому, ОСОБА_7 узяв у руки дерев`яну ніжку з вищевказаного поламаного стільця та з наміром продовжити бійку пішов у напрямку ОСОБА_5 де між ними продовжилась боротьба в ході якої ОСОБА_5 відібрав у ОСОБА_7 вказаний дерев`яний предмет (дерев`яну ніжку) та відштовхнувши від себе останнього, ОСОБА_5 тримаючи в цей час в правій руці вказаний дерев`яний предмет (дерев`яну ніжку), наніс ОСОБА_7 близько п`яти хаотичних ударів у ділянки його тулуба та рук.

У цей час ОСОБА_6 , спостерігаючи за вказаними подіями, почала кричати та забирати з рук ОСОБА_5 вищевказаний дерев`яний предмет (дерев`яну ніжку), що був у його руках, намагаючись таким чином припинити вказану бійку. Водночас, ОСОБА_5 , маючи на меті довести свій злочинний умисел до кінця, відштовхнув ОСОБА_6 та знову підійшов до ОСОБА_7 , який у той же час сидів на дивані та наніс вказаним дерев`яним предметом (дерев`яною ніжкою) понад 10 ударів в область його голови.

Після чого, ОСОБА_5 не бажаючи продовжувати вищевказаний конфлікт, викинув вказаний дерев`яний предмет (дерев`яну ніжку) та покинув квартиру разом із сестрою ОСОБА_6 , а ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень через невстановлений досудовим розслідуванням проміжок часу помер, що було зафіксовано працівниками швидкої медичної допомоги 19.06.2024 близько 16:30 год.

Відповідно до висновку експерта при експертизі трупа ОСОБА_7 виявлено такі тілесні ушкодження:

?сполучної травми тіла у вигляді множинних забитих ран волосистої частини голови, синців, саден та ран обличчя, множинних синців та саден тулуба та кінцівок, вдавленого перелому передньої стінки лобної пазухи, закритого повного косо-поперечного перелому лівої променевої кістки, вивиху лівої ліктьової кістки. Виявлені при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 множинні забиті рани волосистої частини голови (ушкодження групи [А] 1-7) та вдавлений перелом передньої стінки лобної пазухи згідно п.2.1.3.6 та п. 2.1.3.о «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя та стоять в причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_7

?повний косо-поперечний перелом лівої променевої кістки та вивих лівої ліктьової кістки, згідно п.2.2.1 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» має ознаки тілесного ушкодження середньої тяжкості;

?виявлені при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 рани обличчя (ушкодження групи [А] 8-12), синці та садна обличчя, грудей, живота та кінцівок (ушкодження групи [Б] 1-4 та ушкодження групи [В] 1-17) мають ознаки легкого тілесного ушкодження та в причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_7 не стоять.

За результатами проведеного досудового розслідування ОСОБА_5 20.06.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та 15.08.2024 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Так, 21.062024 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області підозрюваному обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 17.08.2024.

Обґрунтованість підозри та самого обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності а саме:

?Протоколом огляду місця події від 19.06.2024;

?Протоколом обшуку від 19.06.2024;

?Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 19.06.2024;

?Протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 19.06.2024;

?Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 19.06.2024;

?Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 19.06.2024;

?Протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 19.06.2024;

?Повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 20.06.2024;

?Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 20.06.2024;

?Протоколом огляду трупа від 20.06.2024;

У вказаному кримінальному провадженні існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні.

незаконний вплив підозрюваного на свідків, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі ОСОБА_5 матиме можливість незаконно впливати на свідків з метою створення сприятливих для себе умов.

вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 раніше вчиняв злочини, в тому числі насильницького характеру;

Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

- особисте зобов`язання є недостатньо дієвим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки;

- особиста порука не може бути застосована, оскільки у ОСОБА_5 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу;

- домашній арешт є недостатньо суворим запобіжним заходом, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість вчинення кримінального правопорушення, а тому він зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також враховуючи складність контролю за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу, окрім того є підстави вважати, що ОСОБА_5 схильний до вчинення злочинів, особливо насильницького характеру, що підтверджується нанесення ним тілесних ушкоджень свідку ОСОБА_6 під час вказаних подій, що не виключає його умислу на заподіяння смерті і їй, а так як підозрюваний ОСОБА_5 проживає спільно за одною адресою із сестрою (свідком) ОСОБА_6 це унеможливлює обрання даного запобіжного заходу.

Також слід зазначити систематичність вчинення підозрюваним різного характеру злочинів, відсутність у останнього соціальних зв`язків, стабільного джерела доходу та схильність до вживання наркотичних речовин.

Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам, тому прокурор просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені під час досудового слідства, не зменшились.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив обрати цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 по суті клопотання просив обрати домашній арешт.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Згідно ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

СВ Відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000468 від 19.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В межах даного кримінального провадження 20.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

21.062024 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області підозрюваному обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 17.08.2024.

27.06.2024 ухвалою Вінницького апеляційного суду відмовлено у задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 .

В подальшому 15.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до висновку, що на час розгляду клопотання, підозра щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України обґрунтована, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором при розгляді даного клопотання. Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені прокурором до матеріалів клопотання.

В судовому засіданні прокурором доведено, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, не одружений, немає утриманців, тобто відсутні соціально стримуючі фактори; незаконний вплив на свідків, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно; продовження злочинної діяльності, оскільки ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

На момент розгляду клопотання відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_5 в умовах СІЗО при ДУ «Вінницька УВП (№ 1)», зокрема, за станом здоров`я, сторонами не надано, тому слідчий суддя вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

15.08.2024 обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 направлено до Вінницького міського суду Вінницької області для розгляду по суті. Проте підготовче засідання у вказаному провадженні на момент розгляду клопотання не призначено.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини" від 18 жовтня 2022 року №2690-IX, який набув чинності 06.11.2022, внесено ряд змін до Кримінального процесуального кодексу України, щодо порядку розгляду клопотань про застосування та продовження дії запобіжних заходів.

Так, відповідно до частини четвертої статті 176 КПК України (в редакції Закону №2690-IX) запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку дії запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Враховуючи вищевикладене, а також, що обставини на які посилались суди першої та апеляційної інстанцій при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, слідчий суддя вважає, що інший запобіжний захід не може запобігти встановленим ризикам, тому доцільно клопотання прокурора задовольнити та продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на 60 днів.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 197, 199, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 14.10.2024 включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя