Справа № 148/2/24
Провадження №11-кп/801/791/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції:

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000446 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 30.04.2024, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Дубове Тячівського району Закарпатської області, громадянина України, українця, неодруженого, з неповною середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 08.06.2021 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі та звільненого від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357 КК України та 4 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання за:

- ч. 3 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

- ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_8 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком у виді п`яти років позбавлення волі частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 08.06.2021 та визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 вирішено обчислювати з дня набрання даним вироком законної сили.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання ОСОБА_8 попереднє ув`язнення з 18.12.2023 по день набрання вироком законної сили з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає один день попереднього ув`язнення.

До набрання вироком законної сили продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, але не більше ніж на 60 днів, до 28.06.2024.

Вирішено питання з речовими доказами.

ВСТАНОВИВ:

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що він, будучи раніше судимий вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 08.06.2021 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі та відповідно до ст. 75 КК України звільненим від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, маючи невідбуте покарання та незняту і непогашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, у період дії воєнного стану в Україні, запровадженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (з подальшим продовженням), ОСОБА_8 , 14.11.2023 близько 14 години 00 хвилин, разом із своїм знайомим ОСОБА_9 , зайшли до відділення АТ «Райффайзен Банк Аваль», що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де останній поставив належні йому поліетиленові пакети із речами па підлогу та сів поряд спілкуватись із працівником банку, в цей час ОСОБА_8 сів на диван розташований у залі даного відділення банку.

В подальшому ОСОБА_8 помітив, що поставлені на підлогу ОСОБА_9 поліетиленові пакети із речами залишені останнім без уваги та, достовірно знаючи, що у одному із них наявний паперовий конверт із грошовими коштами, у цей момент у нього виник раптовий злочинний умисел на заволодіння вказаними грошима. Після чого, ОСОБА_8 , реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, розуміючи, що вчиняє протиправні дії в умовах воєнного стану, попередньо переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, поставив зазначені поліетиленові пакети поряд з собою з метою не привернення уваги оточуючих та при цьому непомітно витягнув з одного із вказаних пакетів і викрав паперовий конверт білого кольору із грошовими коштами у сумі 4 200 грн, належними ОСОБА_10 .

Після вчинених дій ОСОБА_8 залишив місце злочину, а викраденими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 4 200 грн.

Крім того, ОСОБА_8 14.11.2023 близько 14 години 15 хвилин за вищевказаних обставин, знаходячись у відділенні AT «Райффайзен Банк Аваль», що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та в момент скоєння ним зазначеної крадіжки паперового конверту з грошовими коштами, помітив поряд із ним у поліетиленовому пакеті ОСОБА_11 паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Тульчинським РВ УМВС України у Вінницькій області 12.09.1997 на ім`я ОСОБА_10 , та довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12 ААА №2 564195 від 05.09.2016 на ім`я ОСОБА_10 . В цей час у нього відразу виник умисел па незаконне заволодіння даними особистими документами.

Реалізуючи свій незаконний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що вказані предмети є важливими особистими документами, втрата яких істотно ускладнює реалізацію ОСОБА_10 своїх прав, свобод, та законних інтересів, діючи умисно, ОСОБА_8 таємно викрав зазначені вище паспорт громадянина України та довідку до акта огляду МСЕК на ім`я ОСОБА_10 .

Після вказаних дій ОСОБА_8 залишив місце кримінального правопорушення, а викраденими документами розпорядився на власний розсуд.

Суд кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану та за ч.3 ст. 357 КК України як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом та іншим важливим особистим документом.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним з підстав невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок суворості захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав на нього апеляційну скаргу в якій просить скасувати вирок та кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 3 ст. 357 КК України.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що наявні у справі докази не підтверджують вчинення ОСОБА_8 злочинів, допитані під час судового розгляду свідки не були очевидцями викрадення чужого майна, а із відеозапису камер спостереження не прослідковується, що саме обвинувачений здійснив витягування із пакету конверта із грошима. Крім того, захисник вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання є надмірно суворим, зважаючи на наявне у обвинуваченого захворювання, яке не може бути належним чином проліковане в умовах ізоляції від суспільства.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ обвинуваченого та захисника на підтримку апеляційної скарги захисника, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши та перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При розгляді кримінального провадження у суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав, від дачі пояснень відмовився.

Проте, незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, його вина у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується сукупністю належних, допустимих і узгоджених між собою доказів, всебічно досліджених судом першої інстанції безпосередньо в судовому засіданні та правильно оцінених судом в їх сукупності, а саме показаннями потерпілої ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , а також письмовими доказами: витягом з ЄРДР № 0000446 від 16.11.2023; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.11.2023; розпискою від 15.11.2023, згідно якої ОСОБА_8 добровільно видав працівникам поліції грошові кошти в сумі 1230 грн купюрами по 200 грн та монету номіналом 10 грн, які викрав 14.11.2023 з належного ОСОБА_9 пакету; протоколом огляду від 15.11.2023, згідно якого предметом огляду являються добровільно видані ОСОБА_8 викрадені ним кошти у сумі 1230 грн номіналом по 200 грн та 1 металева монета номіналом 10 грн, які вилучено; постановою про визнання речовими доказами від 16.11.2023 грошових коштів, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.12.2023, згідно якого свідок ОСОБА_12 на фото № 2 впізнав особу ОСОБА_8 , якого він підвозив з м.Тульчина в с. Крищенці 14.11.2023; витягом з ЄРДР № 0000171 від 05.12.2023; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.12.2023, історією по картковому рахунку ОСОБА_10 за 14.11.2023, згідно якого вбачається, як проводилися транзакція зняття готівки в АТМ 1277 в м. Тульчині на суми: 2000 грн, 2000 грн, 3000 грн, 8000 грн; 5500 грн; протоколом огляду від 08.12.2023 з ілюстративною таблицею до нього; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від18.12.2023; паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Тульчинським РВ УМВС України у Вінницькій області 12.09.1997 на ім`я ОСОБА_10 ; довідкою до акту огляду медико - соціальною експертною комісією Серії 12 ААА №564195 від 05.09.2016 на ім`я ОСОБА_10 ; грошовими коштами у сумі 1230 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що допитані свідки не були безпосередніми очевидцями скоєння злочинів, не виправдовують обвинуваченого, оскільки ці показання є непрямими доказами його вини, що правильно оцінив суд.

Так, судом зазначено, що майже всі свідки є жителями с. Крищинці та знають обвинуваченого та вони підтвердили, що ОСОБА_8 постійного місця роботи та доходів не мав, надавав місцевим жителям допомогу навіть просто за те, щоб йому дали поїсти. При цьому свідок ОСОБА_12 (таксист) та свідок ОСОБА_17 (продавець магазину) зазначили, що 14.11.23 в ОСОБА_8 гроші з`явилися, оскільки він зміг замовити таксі, а також робив покупки. Також свідок ОСОБА_12 підтвердив, що бачив в обвинуваченого купюри саме номіналом по 200 грн.

Підстав вважати, що свідки, які давали свої показання після попередження їх про кримінальну відповідальність та під присягою, оговорюють ОСОБА_8 , у суду немає.

Таким чином твердження обвинуваченого про непричетність до вчинення інкримінованих злочинів є безпідставними і спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності.

Твердження захисника, що з відеозапису не вбачається, що саме фігура на відеозаписі з камер відеоспостереження в приміщенні банку є ОСОБА_8 і саме обвинувачений витягнув із пакету конверт із грошима спростовуються дослідженим судом першої інстанції.

Зокрема, із дослідженого судом протоколу огляду від 30.11.2023 з фотографіями до нього, згідно якого оглянуто DVD-R диск марки "Медіа", на якому зафіксовано рух ОСОБА_8 з ОСОБА_9 14.11.2023: о 13:31 год по вул. М.Лентовича в м. Тульчин, о 13:34 год - по АДРЕСА_2 ; 14.11.2023 о 13:38 год зафіксовано рух ОСОБА_8 з ОСОБА_9 по вул. Суворова в м. Тульчині, а саме як вони йдуть до банківського відділення «Райффайзен Банк Аваль»; 14.11.2023 о 14:16 год зафіксовано рух ОСОБА_8 , який виходить з банківського відділення «Райффайзен Банк Аваль» та йде в напрямку вул. М.Лентовича в м. Тульчині, в руках у нього видніється предмет, схожий на паперовий конверт, який він оглядає по дорозі та дивиться, що в ньому знаходиться; о 14:19 год. та 14:21 год зафіксовано рух ОСОБА_8 по АДРЕСА_3 в напрямку "Центрального ринку" (а.кр.пр. 142-149).

Також, з протоколу огляду відео від 30.11.2023, згідно якого оглянуто DVD-R диск марки "Verbatim" з написом "4997" та роздруковані фото з нього, на якому зафіксовано події 14.11.2023: о 13:45 год - як ОСОБА_9 з банкомату знімає грошові кошти номіналом по 200 грн, і як його чекає ОСОБА_8 ; о 16:49 год, як ОСОБА_9 з ОСОБА_8 заходять в приміщення «Райффайзен Банк Аваль»; о 13:50 год - як ОСОБА_9 заходить в головний зал «Райффайзен Банк Аваль», ставить пакети на підлогу, а ОСОБА_8 заходить з ним та сідає на диван біля входу; о 14:04 год - як ОСОБА_8 пересів на диван, який знаходиться поблизу пакетів, після чого взяв до рук пакети, переставив їх до себе, відкривши пакет оглядав його зміст, поліз всередину рукою; о 14:17 год - як ОСОБА_8 встає з дивану, йде в напрямку виходу з установи, з лівої кишені його куртки видніється білий предмет (а.кр.пр. 153-159).

Колегія суддів звертає увагу на те, що обставини, які встановлюються за допомогою зазначених відеозаписів, узгоджуються із іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами. Обстановка, яка зафіксована цими відеозаписами, відповідає як перебігу подій, які передували кримінальним правопорушенням, так і під час їх вчинення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України зроблені з дотриманням вимог ст. 23 КПК України на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, які було досліджено та перевірено під час судового розгляду, а також оцінено відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вирок відповідає вимогам ст. 370 КПК України, а саме є законним, обґрунтованим та вмотивованим. Порушень вимог КПК України, які би перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, колегією суддів не встановлено.

Вирішуючи по суті апеляційні доводи щодо суворості призначеного ОСОБА_8 покарання, колегія суддів виходить з міркувань визначеної ст.50 КК України мети покарання, а саме виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Покарання, як про це зазначено в положеннях ст. 65 КК України, призначається з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання суд вірно врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, особу винного, який раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, вчинив новий тяжкий злочин в період іспитового строку, потерпілій шкоди не відшкодував, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований, участі у громадському житті села не бере, зловживає спиртними напоями, не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та обставину, що його обтяжує - вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, призначене обвинуваченому покарання як окремо за кожен злочин, та і за їх сукупністю, а також за сукупністю вироків є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, узгоджується з роз`ясненнями, які містяться у Постанові Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та підстав вважати його надто суворим немає.

Документально підтверджених доказів наявності хвороби у ОСОБА_8 , про яку зазначено у апеляційній скарзі, сторона захисту не надала та навіть за наявністю захворювання обвинувачений може отримувати належну кваліфіковану медичну допомогу в умовах тримання під вартою.

Будь - яких істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б були підставами для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 30.04.2024 щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4