21.08.2024 Єдиний унікальний номер 205/1793/24
1-кп/205/697/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001606 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних осіб, має середньо - спеціальну освіту, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09.04.2014 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки. 18.09.2015 звільнився з Криворізької ВК по відбуттю покарання;

- 17.12.2018 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 345 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. У відповідності до ст. ст. 75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 21.02.2020 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, призначено покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання не відбутої частини покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2018 року у вигляді 1 місяця позбавлення волі, та остаточно призначити покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника-адвоката ? ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , усвідомлюючи те, що з 24.02.2022 Указом Президента України за № 64/2022 введено на території України воєнний стан, який продовжено Указом Президента України від 01.05.2023 за № 254/2023, будучи раніше засудженим за злочини проти власності, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, повторно вчинив кримінальне правопорушення проти власності, в умовах воєнного стану.

Так, 15.10.2023 близько 18 год. 20 хв. (більш точний не встановлено) ОСОБА_3 прийшов до місця мешкання своєї знайомої ОСОБА_6 а саме до квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . Знаходячись в приміщенні кухонної кімнати у вищевказаній квартирі ОСОБА_3 побачив на столі мобільний телефон марки TECNO, модель KF6m, колір spruce green, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , вартістю 3000 грн. та коробку від нього, що належить ОСОБА_6 , який визначив для себе як об`єкт свого злочинного посягання.

В цей час у ОСОБА_3 виник кримінальний протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, реалізуючи який ОСОБА_3 в той же день, приблизно о 19.30 год. продовжуючи знаходитись у вищевказаній кухонній кімнаті, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_6 за ним не спостерігає, тобто його дії є таємними для оточуючих, діючи умисно, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно та з корисливих мотивів, взяв зі столу мобільний телефон марки TECNO, модель KF6m, колір spruce green, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , вартістю 3000 грн. та коробку від нього, що належить ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_3 утримуючи при собі вказаний вище мобільний телефон та коробку від нього, місце вчинення кримінального правопорушення покинув, та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 3000 грн.

Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що суть обвинувачення, йому зрозуміла, свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнає повністю, проте від дачі показів відмовився. Разом з цим, відповідаючи на запитання учасників судового провадження та суду ОСОБА_3 пояснив, що, що 15 жовтня 2023 року він дійсно приходив до ОСОБА_6 в квартиру, за адресою: АДРЕСА_2 , де таємно викрав належний їй мобільний телефон TECNO, який лежав на столі в кухні, після чого здав його в ломбард «Імперіал», а виручені гроші витратив на власні потреби.

Незважаючи на визнання обвинуваченим своєї вини у пред`явленому обвинуваченні та підтвердження всіх обставин кримінального правопорушення, вина ОСОБА_3 підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 , пояснила, що її співмешканець ОСОБА_7 надав у користування ОСОБА_3 , належний йому мобільний телефон. Пізніше, приблизно 15.10.2023 ОСОБА_3 , прийшов до неї додому за адресою: АДРЕСА_2 , щоб його повернути, але в цей момент ОСОБА_7 вдома не було. Вона запросила ОСОБА_3 до квартири, де вона його нагодувала та вони випили. Згодом, ОСОБА_3 почав поспішати додому і пішов. Через декілька хвилин вона помітила що на столі немає її телефону марки TECNO, після чого вибігла на вулицю, де вже нікого не було. Далі вона викликала поліцію. В подальшому мобільний телефон їй повернули поліцейські. Претензій матеріального, морального характеру до обвинуваченого не має, вид покарання просить призначити на розсуд суду.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , пояснив що з ОСОБА_3 він знайомий, підтримував з ним дружні відносини. 15.10.2023 року йому зателефонувала ОСОБА_6 , і повідомила що ОСОБА_3 викрав у неї вдома телефон. Після цього він відразу пішов до ломбарду « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на пр. Петровського, оскільки це був найближчий ломбард від їх будинку, і дізнався що телефон знаходиться там. Викупив телефон за власні кошти, передав його поліції.

На підтвердження встановлених судом обставин вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення свідчать докази надані стороною обвинувачення та дослідженні судом під час судового розгляду у порядку ст. 94 КПК України.

На підставі заяви потерпілої ОСОБА_6 від 15.10.2023 року до ВП № 3 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, 16 жовтня 2023 року було внесено відомості до ЄРДР за №0001606, про вчинення 15.10.2023 року крадіжки у потерпілої мобільного телефону та коробки до нього марки TECNO, модель KF6m, колір spruce green, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 . Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч.4 ст.185 КК України.

Як вбачається зі змісту протоколу огляду місця події та доданої до нього фото таблиці від 19 жовтня 2023 року, слідчим було оглянуто квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ., за місцем проживання потерпілої ОСОБА_6 . Під час огляду нічого виявлено та вилучено не було.

Відповідно до протоколу огляду від 23 жовтня 2023 року було оглянуто приміщення ломбарду ««Онікс» «Анохіна» «Яценко»» що розташований по проспекту Івана Мазепи, 58 в місті Дніпро. Під час огляду було виявлено та вилучено мобільний телефон марки TECNO, модель KF6m, колір spruce green, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 та коробку від нього, та Договір про надання фінансового кредиту під заставу № DP-22.97072/0 від 15 жовтня 2023 року за яким ОСОБА_3 отримав фінансовий кредит в розмірі 700 гривень під заставу мобільного телефону марки TECNO, модель KF6m, що зафіксовано в протоколі огляду місця події від 23 жовтня 2023 року з фото таблицею. Всі вилучені під час огляду речі було визнано речовими доказами.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.10.2023 року, під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, свідок ОСОБА_8 на фотознімках впізнав особу під № 2 ( ОСОБА_3 ) як особу яка 15 жовтня 2023 року заклала мобільний телефон марки TECNO, модель KF6m, що зафіксовано в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29 жовтня 2023 року.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 219-23 від 23 жовтня 2023 року, ринкова вартість мобільного телефону марки TECNO, модель KF6m, колір spruce green, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , з урахуванням зносу становить 3000,0 гривень.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що зазначені докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку - достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

При цьому, вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, з огляду на внесені зміни до ст. 51 КУпАП на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX (далі Закон № 3886-IX), суд виходить з наступного.

Законом № 3886-IX внесені зміни до норм КУпАП, якими змінено правовий підхід до визначення граничної вартості викраденого майна для розмежування складів адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП та кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України.

Відповідно до внесених змін, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП, отже виключає кримінальну відповідальність за ст. 185 КК України, у випадку, коли вартість викраденого майна не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян на день вчинення діяння.

Згідно до положень п. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка у свою чергу дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Отже, для визначення відповідності вартості викраденого майна ознакам складу адміністративного або кримінального правопорушення, передбачених ст. 51 КУпАП або ст. 185 КК України відповідно, слід виходити з розрахунку розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, визначеної Законом України про державний бюджет на той рік, в якому було вчинено відповідне діяння.

Таким чином, оскільки ОСОБА_9 вчинив інкриміноване йому діяння 15 жовтня 2023 року, суд приходить до висновку, що при розрахунку відповідності вартості викраденого ним майна, яке складає 3000 грн., необхідно керуватися розміром прожиткового мінімуму доходів громадян, встановленим на 1 січня 2023 року, який у відповідності до Закону України «Про державний бюджет України» на 2023 рік» складав 2684 грн.

Таким чином, з урахуванням змін до ст. 51 КУпАП, внесених Законом № 3886-IX, для утворення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП, вчиненого у 2023 році, та, відповідно, виключення складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, вартість викраденого майна не має перевищувати 2684 грн.

Оскільки вартість викраденого ОСОБА_3 майна, за встановлених обставин кримінального провадження, складає 3000 грн., тобто перевищує розмір двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян на день вчинення ним інкримінованого діяння, суд приходить до висновку що вчинене обвинуваченим діяння не втратило своєї суспільної небезпечності та кримінальної караності на підставі змін, внесених Законом № 3886-IX.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.

При цьому, суд не приймає заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про визнання ним своєї вини як обставину, що пом`якшує покарання, оскільки дана заява була зроблена обвинуваченим лише після повного дослідження всіх доказів у кримінальному провадженні і допиту потерпілої та свідка, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що визнання вини ОСОБА_3 не обумовлено його істинним усвідомленням вини та розкаянням, а зроблено під впливом доведеності його вини безспірними, належними та допустити доказами та невідворотністю відповідальності за вчинене діяння.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Так ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, має судимість не зняту та не погашену, знов повторно вчинив корисливе кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, однак тяжких наслідків від його дій не настало, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

На підставі вищевикладеного, суд вважає що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення, яке буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

З урахуванням того, що ОСОБА_3 раніше неодноразово засуджувався за вчинення умисних злочинів, відбував покарання реально у місцях позбавлення волі та після звільнення повторно вчинив кримінальні правопорушення, суд вважає, що звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням не сприятиме його виправленню, яке на переконання суду можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим не вбачає підстав для застосування положень ст. 75 КК України та звільнення обвинувачення від призначеного покарання з випробуванням.

Також, з огляду на відсутність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 та істотно зменшують ступніть тяжкості вчиненого ним діяння, суд не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 КК України для призначення покарання нижчого найнижчої межі санкції статті обвинувачення або більш м`якого покарання ніж позбавлення волі.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судову товарознавчу експертизу № 219-23 від 23.10.2023 року, витрати на яку складають 238,98 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені процесуальні витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

У відповідності до ст. 100 КПК України, речові докази, якими визнані:

-договір про надання фінансового кредиту № DP-22/97072/0 від 15.10.2023 року підлягає зберіганню в матеріалах кримінального провадження;

-мобільний телефон TECNO, модель KF6m, колір spruce green, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 підлягає поверненню за належністю потерпілій ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Початок строку покарання ОСОБА_3 рахувати з 8 лютого 2024 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 238 (двісті тридцять вісім) гривень 98 копійок витрат на проведення судової товарознавчої експертизи №219-23 від 23.10.2023 року.

Речові докази:

-договір про надання фінансового кредиту № DP-22/97072/0 від 15.10.2023 року зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-мобільний телефон TECNO, модель KF6m, колір spruce green, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 поверненути за належністю потерпілій ОСОБА_6

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_10