Провадження № 1-кс/686/9314/24
У Х В А Л А
06 листопада 2024 року м. Хмельницький
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 18.10.2024 року близько 00 год. 30 хв. працівниками ДПП УПП в Хмельницькій області поблизу АЗС "Аслан",що за адресою м. Хмельницький вул. Миру 7 було зупинено мотоцикл марки "MH250GRY" д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_4 , який предявив посвідчення водія НОМЕР_6 зх ознаками підробки.
В ході проведення 18.10.2024 працівниками поліції огляду місця події, у ОСОБА_4 виявлено та вилучено посвідчення водія, видане ТСЦ 8041 від 02.08.2024 року на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було поміщено до сейф-пакету RIC 2198859.
18.10.2024 дізнавачем сектору дізнання ВнП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 винесено постанову про визнання речовим доказом посвідчення водія, видане ТСЦ 8041 від 02.08.2024 року на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було поміщено до сейф-пакету RIC 2198859.
В ході досудового розслідування було встановлено, шо ОСОБА_4 має у своєму володінні мотоцикл марки "MH250GRY" д.н.з. НОМЕР_5 , який він придбав у липні місяці 2024 року, оскільки у нього не було посвідчення водія, що б дало йому змогу на керування транспортним засобом, а саме відповідної категорії A він вирішив самостійно виготовити собі посвідчення водія за допомогою принтера марки HP Color Laser 150 та свого ноутбуку марки Asus.
На початку серпня місяця 2024 на просторах інтернету він знайшов бланк посвідчення водія та замовив пластикові картки для друку та за допомогою вище вказаного принтера та спеціальних лотків для пластикових карт я виготовив посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ТСЦ 8041,серії НОМЕР_6 строк дії 02.08.2024 по 02.08.2054, категорії A,В. Після чого він почав використовувати підроблене посвідчення водія.
Так 18.10.2024 року близько 00 год. 20 хв. він рухався на мотоциклі на АЗС Аслан, що у АДРЕСА_2 , де був зупинений працівниками поліції. На вимого працівників поліції він пред`явив посвідчення водія, яке сам підробив. В ході перевірки працівниками поліції його посвідчення, останні повідомили йому, що воно містить ознаки підробки. Злякавшись відповідальності він повідомив працівникам, що дане посвідчення водія він отримав у сервісному центрі МВС України у м. Хмельницький 02.08.2024 року.
На початку жовтня 2024 року він вирішив продати свій принтер. Розмістивши оголошення на інтернет сторінці ОСОБА_6 . Через деякий час з ним зв`язалась невідома особа, якій він продав вище вказаний принтер за 7500 гривень.
04.11.2024 було проведено обшук за адресою проживання ОСОБА_4 , а саме АДРЕСА_1 , де було виявлено чотири пластикових контейнера з під фарби на яких наявне маркування ORIGINALAM серії НОМЕР_1 жовтого кольору,ORIGINALAM серії НОМЕР_2 червоного кольору, ORIGINALAM серії НОМЕР_3 синього кольору та ORIGINALAM Black чорного кольору.
З метою всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у накладенні арешту на чотири пластикових контейнера з під фарби на яких наявне маркування ORIGINALAM серії НОМЕР_1 жовтого кольору,ORIGINALAM серії НОМЕР_2 червоного кольору, ORIGINALAM серії НОМЕР_3 синього кольору та ORIGINALAM Black чорного кольору, оскільки вони є предметом вчинення кримінального правопорушення та незастосування арешту може призвести до зникнення, заміни, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню та забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.
Прокурор в судове засідання не з`явився, проте в його клопотанні міститься прохання про розгляд справи за його відсутності, просить його задовольнити.
У силу ч.1 ст.172 КПК України неприбуття учасників у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши клопотання та долучені до нього копії документів із кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про те, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
А тому слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Слідчий суддя на цій стадії кримінального провадження враховує, що спосіб накладення арешту із застосуванням усіх визначених законом заборон є співмірним.
Менш обтяжливий спосіб арешту майна на думку слідчого судді, призведе до неможливості його збереження та може призвести до перетворення, передачі, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню і досягненню мети кримінального провадження.
Накладення арешту на указане майно є тимчасовим заходом. У разі встановлення обставин, за яких в подальшому застосуванні цього заходу буде відсутня потреба, він може бути скасований повністю або частково слідчим суддею, зокрема за клопотанням власника майна.
За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Виконання ухвали покласти на дізнавача сектору дізнання Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя