Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8471/24
Номер провадження 1-кс/711/2288/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

законного представника - ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, учинених дітьми СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , по матеріалам кримінального провадження №0000421, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоп.12 ч.2 ст.115 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шендерівка, Звенигородського району, Черкаської області, українця, громадянина України, учня 11 класу, інвалідом не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий відділу розслідування злочинів, учинених дітьми СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , по матеріалам кримінального провадження №0000421, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоп.12 ч.2 ст.115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, щодосудовим розслідуванням установлено, що 26.10.2024, близько 22 години, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , знаходячись на подвір`ї кафе-бару «Затишок» за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті та з мотивів раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , діючи умисно, протиправно та цілеспрямовано, реалізовуючи свій єдиний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті (вбивства) ОСОБА_12 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, нанесли чисельну кількість ударів ногами, руками в область голови, грудної клітини, верхніх та нижніх кінцівок. У подальшому, при спробі потерпілого ОСОБА_12 втекти з місця події, останні наздогнали потерпілого на дорозі по АДРЕСА_1 , де знову нанесли ряд ударів ногами, руками в різні частини тіла, гайковим ключем в область голови, грудної клітини, верхніх та нижніх кінцівок, чим спричинили потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала смерть останнього, причиною якої відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від 28.10.2024 №241, виданого Звенигородським відділенням КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» є травматичний субарахноїдальний крововилив, закрита черепно-мозкова травма. У подальшому, останні залишили тіло ОСОБА_12 на землі та зникли з місця події.

27.10.2024 о 15 годині 30 хв. ОСОБА_5 затриманий в порядку ст.208 КПК України та 28.10.2024 йому повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Причетність ОСОБА_5 до вчиненого кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- даними протоколу огляду місця події від 27.10.2024 на відкритій ділянці місцевості неподалік буд. АДРЕСА_1 , під час якого виявлено труп ОСОБА_12 з ознаками насильницької смерті;

- даними протоколу огляду подвір`я бару «Затошок» по АДРЕСА_1 , під час якого на бетонному покритті виявлено сліди речовини бурого кольору;

- даними протоколу затримання особи ОСОБА_5 у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину від 27.10.2024;

- даними протоколу затримання особи ОСОБА_10 у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину від 27.10.2024;

- даними протоколу затримання особи ОСОБА_11 у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину від 27.10.2024;

- даними протоколу затримання особи ОСОБА_11 у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину від 27.10.2024;

- даними протоколу затримання особи ОСОБА_8 у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину від 27.10.2024;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_13 ;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_14 ;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_15 ;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_16 ;

- даними лікарського свідоцтва про смерть №241 від 28.10.2024;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, а також відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

1) ризик можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду з підстав тяжкості покарання, що загрожує, який узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування, та обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, санкцією якої передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, у зв`язку з чим, усвідомлення тягара кримінальної відповідальності, зважаючи на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та невідворотність покарання, можуть спонукати ОСОБА_5 до зміни місця проживання. На підтвердження цього ризику свідчить поведінка останнього після вчинення злочину, а саме втеча з місця події й затримання у подальшому після того, як був відшуканий працівниками поліції;

2) ризик щодо можливості знищити, сховати або спотворити підозрюваним будь-якої з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування знаходиться на початковій стадії, а тому є ризик знищення речових доказів по справі, які станом на даний час не виявлені органом досудового розслідування;

3) ризик незаконного впливу на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що їх показання мають суттєве значення для повного, всебічного з`ясування обставин вчиненого ОСОБА_5 злочину, у зв`язку з чим, він є особою зацікавленою у зміні показань потерпілої, свідків та матиме реальну можливість шляхом умовлянь, підкупу, залякування, погроз, примусу вимагати дачу від останніх неправдивих показань або зміну уже наданих під час досудового розслідування показань на його користь, з метою уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, що перешкоджатиме об`єктивному з`ясуванню обставин кримінального провадження. З частиною свідків та іншими підозрюваними ОСОБА_5 раніше знайомий як з особами, з якими проживає в одному населеному пункті, що підвищує ризик впливу на зміну ними показань в рамках даного кримінального провадження;

4) зважаючи на те, що на даний час дослідження обставин кримінального провадження триває (здійснюється досудове розслідування), має місце ризик перешкоджання підозрюваним ОСОБА_5 кримінальному провадженню іншим чином, шляхом зловживання процесуальними правами, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Зважаючи на характер та обставини особливо тяжкого злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , а також об`єкт посягання - життя та здоров`я людини, зухвалість, холоднокровність, жорстокість та цинізм при його вчиненні, а також поведінка підозрюваного після вчинення злочину, а саме зникнення з місця події, обґрунтовано свідчать про те, що жоден інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, встановлені обставини кримінального провадження, а також тяжкість наслідків, спричинених даним злочином, відомості про особу підозрюваного, у сукупності свідчать про недостатність застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, задля запобігання наявним та наведеним у клопотанні ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий та прокурор вважають, що при обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 слід врахувати наявні обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме:

-вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення;

-кримінальне правопорушення вчинене останнім являється особливо тяжким, та тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 10 до 15 років, або довічне позбавлення волі;

-вчинив кримінальне правопорушення за попередньою змовою групою осіб;

-являється особою молодого віку та в ході досудового розслідування не здобуто будь-яких даних, які б вказували на наявність у нього хвороби, яка б унеможливлювала застосування відповідного запобіжного заходу.

Хоча запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і є винятковим запобіжним заходом, однак беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, він може уникати кримінального покарання, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому обрання відносно нього будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки та не зможе запобігти ризикам, що визначені ст.177 КПК України.

Враховуючи викладене, у зв`язку з тим що розгляд клопотання пов`язаний з триманням під вартою, необхідності у покладенні на ОСОБА_5 , обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України не має.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, який спричинив загибель людини, слідчий та прокурор вважають за необхідне застосувати положення ч.4 ст.183 КПК України та не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали подане клопотання в повному обсязі та просили застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 , його захисник - адвокат ОСОБА_7 та законний представник - ОСОБА_6 просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доводи прокурора ОСОБА_3 та слідчого ОСОБА_4 , пояснення та заперечення підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника - адвоката ОСОБА_7 та законного представника - ОСОБА_6 , дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з нормами ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно з вимогами п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Слідчим суддею встановлено, що 28.10.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозруу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Надаючи оцінку обґрунтованості підозри, слідчий суддя звертає увагу, що «обґрунтована підозра» у вчинені кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. (рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»)

При цьому, тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення у справі «Ердагоз проти Туреччини», рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства»).

У даному кримінальному провадженні зв`язок ОСОБА_5 з обставинами та подіями розслідуваного кримінального правопорушення, на переконання слідчого судді, існує, однак слідчий суддя, на даному етапі кримінального провадження, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Сукупність наданих доказів дають достатні підстави слідчому судді дійти до висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України та обґрунтованість врученої підозри на даній стадії досудового розслідування, що є однією із складових для обрання запобіжного заходу, який забезпечить дієвість кримінального провадження та належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також убезпечить існуючі ризики у даному кримінальному провадженні.

Разом з цим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігав ризикам, передбачених ст.177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для застосування підозрюваному, обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини від 26.02.2015 «Баришевський проти України», 12.03.2013 у справі «Волосюк проти України», 25.03.1999 «Пелісьє і Сассі проти Франції»).

У справі «Ілійков проти Болгарії», Європейський суд з прав людини вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Разом з цим, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»)

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, у даному кримінальному провадженні, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілу, свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Позитивні характеристики підозрюваного ОСОБА_5 за місцем навчання, на даному етапі досудового розслідування не нівелюють та не покривають існуючі ризики у кримінальному провадженні, оскільки не надають впевненості та гарантій у належній процесуальній поведінці останнього, зважаючи на тяжкість кримінального провадження у якому він підозрюється та його наслідки.

В п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року констатовано, що тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Разом з цим, в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції» зазначено, що національні судові органи повинні брати до уваги всі обставини, які мають значення для з`ясування, чи є суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинності, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

Тобто рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні матеріали клопотання, з огляду на вагомість наданих доказів та їх взаємозв`язок, слідчий суддя вважає, що на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження №0000421 є необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, враховуючи наявність обгрунтованої підозри, обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність ризиків у даному кримінальному проваджені, даних про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить дієвості даного кримінального провадження та належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 на даній стадії досудового розслідування та, на переконання слідчого судді, не буде порушувати баланс інтересів щодо прав особистої свободи останнього та завдань кримінального провадження.

Даних про те, що підозрюваний ОСОБА_5 за станом здоров`я чи з інших причин не може утримуватися під вартою в умовах Черкаського слідчого ізолятору, слідчим суддею не встановлено.

Разом з цим, з урахуванням положень п.2 ч.4 ст.183 КПК України, оскільки вчинене кримінальне правопорушення спричинило загибель людини, слідчий суддя вважає за необхідне, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави, оскільки в даному випадку, внесення за підозрюваного ОСОБА_5 заставодавцем (оскільки враховуючи дані про особу ОСОБА_5 останній є учнем 11 класу та не має власного заробітку і доходу) будь-якого розміру застави, на переконання слідчого судді, не створить для підозрюваного ОСОБА_5 будь-якого додаткового тягаря відповідальності (з урахуванням перспективи втрати застави) щодо належної процесуальної поведінки та у зв`язку з цим не буде гарантією щодоналежного виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Розмір застави спрямований на забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного з метою виконання покладених на нього обов`язків, недопущення продовження злочинної діяльності, вчинення нових кримінальних правопорушень чи вчинення дій, спрямованих на перешкоджанню встановленні усіх обставин у кримінальному провадженні, при цьому розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

У своєму рішенні у справі «Гафа проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що гарантія, передбачена статтею 5 § 3 Конвенції (право на свободу) покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому, розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин та керуючисьп.2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя вважає, що на даній стадії кримінального провадження визначення розміру застави при застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є доцільним.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, учинених дітьми СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 25.12.2024 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 01.11.2024 року о 09:00 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1