Справа №672/821/24
Провадження №1-кп/672/62/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року м.Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду кримінальне провадження №0002078 від 26.06.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Городок, Хмельницького району Хмельницької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, з середньою освітою, не працює, не одружений, раніше судимий - 25.05.2023 Городоцьким районним судом Хмельницької області за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного судом покарання з встановленням іспитового строку один рік шість місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувачення ОСОБА_3 будучи раніше засудженим 25.05.2023 Городоцьким районним судом Хмельницької області за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного судом покарання з встановленням іспитового строку один рік шість місяців, маючи не зняту та не погашену судимість на шлях виправлення не став та знову вчинив новий корисливий злочин.

ОСОБА_3 в період часу з 09:45 год по 09:55 год 26.06.2024 перебуваючи в приміщенні палати №5 неврологічного відділення КНП «Городоцька МБЛ», за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, м.Городок, вул.Шевченка 40, прийняв рішення про вчинення крадіжки.

Тоді ж, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, розуміючи та усвідомлюючи, що в державі діє воєнний стан, який введений на території України згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ та продовжений Указами Президента України, востаннє Указом Президента України №271/2024 від 06.05.2024, затвердженим Законом України від 08.05.2024 №3684-IX, умисно, повторно, користуючись відсутністю потерпілої ОСОБА_6 та інших осіб, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи в приміщенні палати №5 неврологічного відділення КНП «Городоцька МБЛ», підійшов до ліжка звідки взяв жіночу сумку чорного кольору в якій знаходилися мобільний телефон марки «HUAWEI», моделі «VNS-L31» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із сім-картою мобільного оператора «Київстар» з номером телефону НОМЕР_3 , жіночий гаманець із грошовими коштами потерпілої ОСОБА_6 .. Після чого, ОСОБА_3 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим у ОСОБА_6 майном на власний розсуд, а саме: заволодів грошовими коштами в сумі 1200 грн та мобільним телефоном марки «HUAWEI», моделі «VNS-L31» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 вартістю 1425 гривень 33 копійки із сім-картою мобільного оператора «Київстар» з номером телефону НОМЕР_3 вартістю 150 грн 00 коп, а жіночу сумку чорного кольору та жіночий гаманець потерпілої викинув поблизу місця вчинення злочину.

Вищевказаними умисними, протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 2775 гривень 33 копійки.

Обвинувачення ОСОБА_3 пред`явлене за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 просили кримінальне провадження за ч.4 ст.185 КК України закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України, яким крадіжки на суму, що не перевищують 3028 грн, віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність. ОСОБА_3 також подав до суду відповідне письмове клопотання.

Прокурор не заперечив щодо задоволення даного клопотання, зазначив, що при прийнятті рішення суду необхідно вирішити долю речових доказів на які ухвалою слідчого судді накладено арешт.

Потерпіла ОСОБА_6 також не заперечила щодо задоволення даного клопотання, зазначивши, що ця думка пов`язана лише з тим, що такий порядок визначено законом.

Заслухавши думки учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 Кримінального кодексу України злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч.1 ст.5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч.6 ст.3 Кримінального кодексу України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 грн) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Тобто кримінальна відповідальність настає у випадку викрадення майна вартістю понад 3028 гривень.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України надійшло до суду 31.07.2024. Однак на момент розгляду цього кримінального провадження судом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Як зазначалось вище, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 , інкримінується вчинення крадіжки на суму 2775 грн 33 коп.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з вимогами ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

В судовому засіданні обвинувачений надав згоду на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України.

Враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Судові витрати понесені на залучення експерта в кримінальному провадженні на суму 2771 грн 84 коп віднести на рахунок держави, бо провадження закривається не з реабілітуючих підстав, а у зв`язку із декриміналізацією.

При вирішенні питання про долю речових доказах у кримінальному провадженні на які ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 01.07.2024 накладено арешт суд керується абз.1 ч.4 ст.132 КПК України, згідно якої ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч.4 ст.132 КПК України є дієвим засобом реалізації положень ст.3 Конституції України, ст.13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна (висновок щодо застосування приписів абз.1 ч.4 ст.132 КПК України викладено у постанові ОП ККС ВС від 15.04.2024 у справі №554/2506/22).

Згідно із ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами під час застосування таких норм, забезпечують єдину правозастосовну практику і є обов`язковими для всіх судів України.

Враховуючи викладене, питання про долю речових доказів на які накладено арешт ухвалою слідчого судді не потребує вирішення при закритті кримінального провадження судом, оскільки ухвала слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 01.07.2024 про накладення арешту на майно припиняє свою дію у зв`язку із закриттям кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В судовому засіданні 19.08.2024, керуючись ст.376 КПК України, оголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 284, 286, 350, 479-2 КПК України, ст.ст. 3-6 КК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження №0002078 від 26.06.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) грн 84 коп віднести на рахунок держави.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Городоцький районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде оголошений 22.08.2024 о 14 год 30 хв.

Суддя ОСОБА_1