Справа № 639/3933/24
Провадження № 1-кп/639/389/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000467 від 10.05.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, який неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

ОСОБА_3 06 травня 2024 року приблизно о 19 годині 30 хвилин знаходився біля станції метро «Холодна Гора» за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 153, де на сходах побачив гаманець коричневого кольору, який належить потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкривши який побачив банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка має безконтактний спосіб оплати, та вирішив вчинити таємне привласнення вказаної банківської картки, яка відповідно до примітки ст. 357 КК України є офіційним документом.

Саме в той час ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний намір, вважаючи обстановку, що склалася, найвигіднішою для здійснення таємного привласнення зазначеної банківської картки, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, перебуваючи на сходах біля станції метро «Холодна Гора» по вул. Полтавський шлях м. Харкова, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, залишив собі і таким чином таємно привласнив банківську картку з метою подальшого викрадення грошових коштів та розпорядження ними.

Таким чином, ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав за необхідне для привласнення офіційного документу, яким є банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. ст. 1, 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошових коштів в Україні» та ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» відповідає визначенню поняття «офіційний документ» та є його різновидом, з метою подальшого викрадення грошових коштів, які знаходились на рахунку вказаної банківської карти.

Після цього, ОСОБА_3 з вказаним офіційним документом, виданим на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_3 , відчуваючи безкарність за раніше вчинений кримінальний проступок, 06 травня 2024 року приблизно о 19 годині 40 хвилин прийшов до магазину «Аттика 836», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 149-Д, з метою заволодіння грошовими коштами з привласненої ним банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , належної раніше йому не знайомій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом придбання алкогольних напоїв, продуктів харчування та інших товарів, у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну, з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаним про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закон України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

Далі, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів з привласненої банківської картки, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілій, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити доведенню злочинного умислу до кінця, 06 травня 2024 року у період часу з 19 години 41 хвилини по 21 годину 32 хвилини розраховувався вказаною вище банківською карткою, достовірно знаючи, що вона є безконтактною, у супермаркетах та магазинах, шляхом придбання продуктів харчування, алкогольних напоїв та інших товарів, а саме: о 19 годині 41 хвилині придбавши продовольчі товари у магазині «Аттика 836», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 149-Д, на суму 267 грн. 00 коп., після чого, продовжуючи свій злочинний єдиний умисел о 19 годині 43 хвилини придбавши продовольчі товари в магазині «Аттика 831», за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 149, на суму 330 грн. 00 коп., о 19 годині 48 хвилини придбавши товари у аптеці «Аптека 1», яка розташована за адресою: м. Харків, Григорівське шосе, 10-А, на суму 220 грн. 00 коп., о 19 годині 53 хвилини придбавши продовольчі товари у магазині «Солодощі», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Камська, 9, на суму 240 грн. 00 коп., о 20 годині 59 хвилин придбавши продовольчі товари у супермаркеті «Класс», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Дудинської, 1-А, на суму 400 грн. 00 коп., о 21 годині 12 хвилин придбавши продовольчі товари у магазині «АТБ», який розташований за адресою: м. Харків, пров. Розторгуївський, 2, на суму 357 грн. 60 коп., о 21 годині 18 хвилин придбавши продовольчі товари у магазині «Посад», який розташований за адресою: м. Харків, пров. Розторгуївський, 2, на суму 434 грн. 00 коп., о 21 годині 29 хвилин придбавши продовольчі товари у магазині «Посад», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Камська, 6, на суму 424 грн. 50 коп., о 21 годині 32 хвилин придбавши товари у магазині «Crafter», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Камська, 1, на суму 386 грн. 00 коп., тим самим ОСОБА_3 таємно викрав грошові кошти, належні ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_3 заволодів грошовими коштами з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 потерпілої ОСОБА_5 на загальну суму 3059 грн. 10 коп.

ІІ. Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 щодо пред`явленого обвинувачення

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі, фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, а також їхню правову кваліфікацію, не оспорює.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що 06 травня 2024 року після 18 години він знаходився біля станції метро «Холодна Гора» за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, де на сходах знайшов банківську картку АТ КБ «ПриватБанк», яка належала потерпілій ОСОБА_5 , яку таємно привласнив собі з корисливих мотивів. Надалі він 06.05.2024 неодноразово розраховувався банківською карткою АТ КБ «ПриватБанк» у супермаркетах та магазинах, шляхом придбання продуктів харчування, алкогольних напоїв та інших товарів, на загальну суму 3059 грн. 10 коп.

Обвинувачений ОСОБА_3 зазначає, що вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях він визнає повністю, піддав критичній оцінці свої дії та у вчиненому щиро розкаюється, має намір відшкодувати потерпілій спричинену матеріальну шкоду.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала пред`явлену нею позовну заяву про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 3059,10 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 пред`явлений цивільний позов визнав у повному обсязі.

ІІІ. Висновки суду

Під час судового розгляду прокурор та інші учасники судового провадження вважали за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, а також дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, оскільки ОСОБА_3 повністю визнає вину у вчиненні цих кримінальних правопорушень та не оспорює правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, надали згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у повному обсязі та не оспорює фактичні обставини скоєних кримінальних правопорушень, як вони встановлені в обвинувальному акті, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника та потерпілої, які надали згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, а також документів щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.

ІV. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений ОСОБА_3 .

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені:

- ч. 1 ст. 357 КК України, тобто привласнення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів;

- ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

V. Мотиви суду при призначенні покарання

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до вимог, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 67 КК України, не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку в лікаря-нарколога в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, перебуває на обліку лікаря-психіатра в КНП «Міський психоневрологічний диспансер № 3» ХМР з 2017 року з діагнозом: «Параноїдна шизофренія», інвалідності не має, офіційно не працевлаштований, неодружений, будь-яких осіб на утриманні не має, має постійне місце проживання.

Висновком судово-психіатричного експерта № 441 від 25.06.2024 підтверджується, що ОСОБА_3 на теперішній час страждає на хронічні психічні захворювання у формі шизофренії параноїдної в стані ремісії, синдрому залежності внаслідок вживання опіоїдів. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У період часу, якому відповідають правопорушення, ОСОБА_3 перебував у стані вищевказаних хронічних психічних захворювань, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_3 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за санкцією ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки, за санкцією ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, яке є необхідними та достатніми покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, у вчиненому щиро розкаюється, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, по справі відсутні обставини, які обтяжують покарання, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання можливе без реального відбування покарання у виді позбавлення волі та без його ізоляції від суспільства.

Таким чином, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправним діянням, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

VІ. Цивільний позов у кримінальному провадженні

Вирішуючи по суті позовну заяву потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 3059,10 грн., суд враховує такі обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд враховує, що внаслідок вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 інкримінованих кримінальних правопорушень потерпілій ОСОБА_5 спричинена матеріальна шкода на загальну суму 3059,10 грн., розмір якої було встановлено в ході проведення досудового розслідування.

Обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Таким чином, позовна заява потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди на загальну суму 3059,10 грн. підлягає задоволенню.

VІІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

До набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне скасувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки подальше його застосування є недоцільним.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду, тобто з 29 липня 2024 року.

На підставі п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили скасувати дію запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який було застосовано на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.06.2024.

Позовну заяву потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинену матеріальну шкоду у розмірі 3059,10 грн. (три тисячі п`ятдесят дев`ять гривень 10 копійок).

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- DVD-R диски із відеозаписами за 06.05.2024 з камер відеоспостереження магазину «Аттика 836», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 149-Д, з магазину «Аттика 831», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 149, з супермаркету «Класс», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Дудинської, 1-А, з магазину «Посад», який розташований за адресою: м. Харків, пров. Розторгуївський, 2, з магазину «Посад», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Камська, 6, з магазину «АТБ», який розташований за адресою: м. Харків, пров. Розторгуївський, 2, з магазину «Крафтер», який розташований за адресою: АДРЕСА_3 залишити зберігатися у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1