Справа № 991/7868/23
Провадження 1-кп/991/99/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 вересня 2024 року Київ

Колегія суддів Вищого антикорупційного суду в складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 розглянула у підготовчому судовому засіданні заяву захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , подану в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 , про відвід прокурора ОСОБА_7 .

Судове засідання проведено за участі сторін та інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_5 ,

представникf потерпілого ОСОБА_18 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_19 .

У процесі розгляду суд встановив:

1.06 вересня 2023 року до Вищого антикорупційного суду зі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора надійшов для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000228 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_20 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Наразі кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання.

2.У судовому засіданні 27 вересня 2024 року захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_21 заявили відвід прокурору ОСОБА_7 від участі у розгляді обвинувального акту у зв`язку з його особистою заінтересованістю в результатах даного кримінального провадження та існуванням інших обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. В обґрунтування заяви зазначили таке. 25 вересня 2024 року прокурором ОСОБА_7 підготовлено та подано колегії суддів клопотання про стягнення внесеної за ОСОБА_6 застави в дохід держави та застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі. Аналіз даного клопотання та доданих до нього прокурором додатків надає можливість стороні захисту обґрунтовано стверджувати про те, що прокурор особисто заінтересований в результатах даного кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , а характер, послідовність та зміст таких дій прокурора викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості, оскільки: по-перше, прокурор у своєму клопотанні відобразив лише ті дані, які йому зручні для прийняття судом позитивного рішення, він умисно не повідомляє суд про те, що строки досудового розслідування у кримінальному провадження № 0000531, з якого виділені матеріли кримінального провадження № 0000228, закінчилися і більшість процесуальних дій вчинені поза межами таких строків. Тобто оголошення ОСОБА_6 у розшук у тому кримінальному провадженні та вчинення інших процесуальних дій відбувається поза межами строків досудового розслідування, про що прокурору відомо і він свідомо вчиняє дані порушення, що може свідчити лише про його зацікавленість. Вказане свідчить про його упередженість та є доказом особистої зацікавленості прокурора в результатах кримінального провадження щодо ОСОБА_6 . По-друге, у клопотанні прокурор робить безпідставний та нічим не підтверджений висновок про те, що ОСОБА_6 не виконала покладені на неї обов`язки та не прибула у судові засідання 22 квітня та 24 червня 2024 року без поважних причин. 22 квітня обвинувачена не прибула з поважних причин, надала суду документи, які підтверджують неможливість приймати участь у судовому засіданні, а 24 червня вона намагалась підключитись до системи відеоконференцзвязку, проте з технічних причин це не вдавалось, вказане зафіксовано у журналі судового засідання.

2.1.Інші учасники зі сторони захисту також підтримали вказану заяву та просили її задовольнити

2.2.Прокурор ОСОБА_7 просив відмовити у задоволенні вказаної заяви. На переконання прокурора, заява необґрунтована та містить незгоду із прийнятим рішенням прокурора - звернення до суду із клопотанням про стягнення застави зі ОСОБА_6 в дохід держави.

3.Заслухавши доводи сторін та дослідивши заяву, суд дійшов до висновку про неможливість її задоволення з огляду на таке.

4.Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

4.1.Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження (ч. 3 ст. 80 КПК України).

4.2.Статтею 77 КПК України передбачено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу), зокрема прокурора.

4.3.Так, п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України встановлено, що прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

4.4.Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

5.Обґрунтовуючи заяву, захисник доводив суду, що прокурор ОСОБА_7 виявив упередженість, оскільки звернувся до суду із клопотанням, у якому зазначив недостовірні відомості та приховав певні факти від суду.

6.Ключовим моментом відводу як цілісного інституту кримінального провадження є встановлення упередженості суб`єкта процесуальної діяльності при вирішенні поставлених перед ним питань. Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості» є оціночним, і його тлумачення залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує. Як вбачається із формулювань ст. 77 КПК України, інші обставини, які викликають обґрунтований сумнів у неупередженості прокурора, мають бути обумовлені конкретними фактами, які можуть бути перевірені.

6.1.Існування неупередженості повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку самого прокурора, що означає необхідність встановити, чи мав останній у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував прокурор достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості, відповідно до практики Європейського суду з прав людини.

6.2.Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний прокурор був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

7.Суд, оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу щодо суб`єктивного критерію, дійшов переконання про відсутність підстави стверджувати, що прокурор виявляє особисту упередженість. У заяві про відвід не наведено відомостей про факти, які б стосувалися поведінки прокурора ОСОБА_7 , безпосередньо пов`язаної зі здійсненням підтримання обвинувачення у суді, чи висловлювань прокурора у кримінальному провадженні, які б надали підстави для констатації упередженого ставлення прокурора до ОСОБА_6 або її адвокатів. Презумпція особистої неупередженості особи діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

8.За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність прокурора. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного прокурора об`єктивно виправдані.

6.2.Зі змісту заяви про відвід вбачається, що адвокат скаржиться фактично на прийняте рішення прокурора про звернення до суду із клопотанням про звернення застави в дохід держави щодо його клієнтки. А подання такого клопотання суду відповідає процесуальному інтересу сторони обвинувачення.

6.3.Слід зазначити, що суд буде здійснювати розгляд вказаного клопотання прокурора окремо у судовому засіданні, де сторона захисту матиме змогу висловити свою незгоду із поданим клопотанням.

7.Відтак, оцінюючи в сукупності факти та обставини, встановлені за наслідками розгляду заяви про відвід прокурора, аналізуючи їх за суб`єктивним та об`єктивним критерієм, суд дійшов висновку, що захисником ОСОБА_4 не наведено вагомих аргументів, які б давали підстави вважати процесуальні дії прокурора ОСОБА_7 упередженими відповідно до ч. 3 ст. 77 КПК України.

8.У зв`язку із цим заява про відвід прокурора від участі у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 77, 81, 369-372, 375, 376 КПК України, суд постановив:

1. Заяву захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , подану в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 , про відвід прокурора ОСОБА_7 залишити без задоволення.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2

ОСОБА_3