Справа № 368/1457/24
УХВАЛА

Іменем України

"20" вересня 2024 р. Слідчий суддя Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , сторони кримінального провадження прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого групи слідчих у кримінальному провадженні слідчого відділу Обухівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області в кримінальному провадженні № 0001840 від 18.09.2024 р., про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно: ОСОБА_5 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 4 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

На адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшло клопотання старшої групи слідчих слідчого відділу Обухівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою терміном на 60 діб відносно підозрюваного ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 4 КК України.

Клопотання обґрунтоване наступним.

Короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа:

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, дію якого Указом Президента України від 23.07.2024 р. № 469/2024 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України № 3891-ІХ 08.08.2024, продовжено з 12.08.2024 до 09.11.2024.

Так, ОСОБА_5 , 18.09.2024, близько 11 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи корисливий мотив та мету викрадення чужого майна, через незачинені двері проник до будинку ОСОБА_7 за адресою; АДРЕСА_1 . Зайшовши до кімнати, де на той час знаходилась ОСОБА_7 , ОСОБА_5 був виявлений останньою, яка сказала йому залишити будинок.

В подальшому ОСОБА_5 перейшов до спальної кімнати будинку, де реалізовуючи свій злочинний, корисливий умисел, спрямований на викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, взяв до рук ноутбук «HP Pavilion Entertairment PC». В цей час до кімнати зайшла ОСОБА_8 та помітила, що ОСОБА_5 почав ховати ноутбук, а після вимоги ОСОБА_7 повернути ноутбук ОСОБА_5 вийшов до загальної кімнати будинку, де поклав ноутбук на стіл та взяв до рук планшет «13-inch MacBook Air with Apple M1 chip», модель НОМЕР_1 , який лежав на столі. ОСОБА_9 підійшла та почала виривати з рук ОСОБА_5 вищезазначений планшет, на що останній застосував до неї фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, а саме схватив лівою рукою зап`ястя правої кисті останньої та відштовхнув її, від чого вона впала на ліжко.

Після вказаних дій ОСОБА_5 вибіг з будинку з планшетом в руках та з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, таким чином довівши свій злочинний, корисливий умисел до кінця.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення:

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні ним відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відомості про особу підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українця, уродженця м. Кагарлик Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , освіта середня, не одружений, не працюючий, не маючий на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимий.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- витягом з ЄРДР;

- протоколом огляду місця події від 18.09.2024 за місцем проживання потерпілої в АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено сліди папілярних ліній;

- протоколом обшуку від 18.09.2024 за місцем проживання ОСОБА_5 в АДРЕСА_3 , в ході якого вилучено викрадений планшет;

- постановами про визнання речовими доказами від 18.09.2024;

- протоколом затримання ОСОБА_5 від 18.09.2024;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , яка розповіла про обставини вчинення відкритого викрадення майна;

- протоколом слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_7 , в ході якого остання розповіла та показала про обставини вчинення грабежу ОСОБА_5 та описала останнього;

- протоколом пред`явлення для впізнання по фотознімках від 18.09.2024, яким потерпіла ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_5 як особу, яка вчинила даний злочин.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 18.09.2024 року;

- іншими доказами, зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження, у їх сукупності.

18.09.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

19.09.2024 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Запобіжні заходи - це превентивні заходи процесуального примусу попереджувального характеру, які за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, з метою забезпечення їх належної процесуальної поведінки.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Також метою застосування запобіжних заходів є запобігання спробам вчинити дії, або не виконувати покладені на підозрюваного, обвинуваченого процесуальні обов`язки.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Підозрюваний ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до десяти років.

На наявність ризику, передбаченого

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), вказує те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати підозрюваного ОСОБА_5 змінювати своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на потерпілу та свідка у кримінальному провадженні, шляхом впливу на них з метою зміни показань останніми або відмовою від надання таких показань, враховуючи те, що ОСОБА_5 відоме місце проживання потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_10 , які являються особами похилого віку. Незаконний вплив на потерпілу та свідка у цьому провадженні може позбавити орган досудового розслідування можливості зібрати та надати до суду належні і допустимі докази вини підозрюваного ОСОБА_5 .

Обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні застосуванням більш м`яких запобіжних заходів:

У відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Наведені вище обставини, свідчать що застосування більш м`яких окрім як тримання під вартою запобіжних заходів не може запобігти виникненню ризикам, існування яких обґрунтовано слідчим.

Зокрема, зважаючи на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, такий запобіжний захід як особисте зобов`язання, не здатний забезпечити дієвість кримінального провадження та запобігти ризикам, передбачених п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

До підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відсутні особи, які можуть виступити його поручителями.

Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в даному випадку не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_5 з огляду на наявність високої ступені ризику переховування від органів досудового розслідування, впливати на потерпілу та свідка у кримінальному провадженні.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3,5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги вищевикладене, зважаючи на доведеність наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, то застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити дієвості кримінального провадження та запобігти виникненням ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Прокурор Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчої та просив його задовольнити. Щодо клопотання захисника підозрюваного про обрання більш м`якого запобіжного заходу, то він заперечує та просить відмовити, з тих підстав, які зазначенні у клопотанні слідчого.

Слідча слідчого відділу Обухівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області майор поліції ОСОБА_4 підтримала клопотання та просила задовольнити. Заперечувала проти клопотання захисника обвинуваченого про обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання слідчого та вважає, що до підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника та пояснив, що в дійсності взяв планшет, який мав намір поремонтувати, але тілесних ушкоджень він потерпілій не наносив.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, заперечення захисника підозрюваного та додані документи до нього, приходжу до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а клопотання захисника підозрюваного не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Слідчим відділом Обухівського РУП ГУНП в Київській області за процесуальним керівництвом Обухівської окружної прокуратури Київської області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001840 від 18 вересня 2024 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, дію якого Указом Президента України від 23.07.2024 р. № 469/2024 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України № 3891-ІХ 08.08.2024, продовжено з 12.08.2024 до 09.11.2024.

Так, ОСОБА_5 , 18.09.2024, близько 11 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи корисливий мотив та мету викрадення чужого майна, через незачинені двері проник до будинку ОСОБА_7 за адресою; АДРЕСА_1 . Зайшовши до кімнати, де на той час знаходилась ОСОБА_7 , ОСОБА_5 був виявлений останньою, яка сказала йому залишити будинок.

В подальшому ОСОБА_5 перейшов до спальної кімнати будинку, де реалізовуючи свій злочинний, корисливий умисел, спрямований на викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, взяв до рук ноутбук «HP Pavilion Entertairment PC». В цей час до кімнати зайшла ОСОБА_8 та помітила, що ОСОБА_5 почав ховати ноутбук, а після вимоги ОСОБА_7 повернути ноутбук ОСОБА_5 вийшов до загальної кімнати будинку, де поклав ноутбук на стіл та взяв до рук планшет «13-inch MacBook Air with Apple M1 chip», модель НОМЕР_1 , який лежав на столі. ОСОБА_9 підійшла та почала виривати з рук ОСОБА_5 вищезазначений планшет, на що останній застосував до неї фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, а саме схватив лівою рукою зап`ястя правої кисті останньої та відштовхнув її, від чого вона впала на ліжко.

Після вказаних дій ОСОБА_5 вибіг з будинку з планшетом в руках та з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, таким чином довівши свій злочинний, корисливий умисел до кінця.

10.01.2024 ст. 208 КПК України, ОСОБА_5 було затримано працівниками Обухівського РУП ГУНП в Київській області.

Запобіжні заходи на стадії досудового розслідування можуть застосовуватися лише до підозрюваного.

За змістом ч. 1 ст. 42 КПК України, статус підозрюваного має, зокрема, особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру.

Частиною 1 статті 276 КПК України визначено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: (1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; (2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; (3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).

Як встановлено слідчим суддею, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, складено і підписано 19.09.2024 та вручено останньому 19.09.2024 у присутності захисника ОСОБА_6 .

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Наявність обґрунтованої підозри

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суду з прав людини зазначив, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Разом з тим, кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

За такого, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність останнього до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема, копіями наступних документів:

- витягом з ЄРДР;

- протоколом огляду місця події від 18.09.2024 за місцем проживання потерпілої в АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено сліди папілярних ліній;

- протоколом обшуку від 18.09.2024 за місцем проживання ОСОБА_5 в АДРЕСА_3 , в ході якого вилучено викрадений планшет;

- постановами про визнання речовими доказами від 18.09.2024;

- протоколом затримання ОСОБА_5 від 18.09.2024;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , яка розповіла про обставини вчинення відкритого викрадення майна;

- протоколом слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_7 , в ході якого остання розповіла та показала про обставини вчинення грабежу ОСОБА_5 та описала останнього;

- протоколом пред`явлення для впізнання по фотознімках від 18.09.2024, яким потерпіла ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_5 як особу, яка вчинила даний злочин.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 18.09.2024 року;

- іншими доказами, зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження, у їх сукупності.

Ураховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також встановлені згідно з матеріалами судового провадження факти, слідчий суддя вважає, що наявна інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 своїми діями, про які йдеться у повідомленні про підозру, вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_5 вини у вчиненні злочину. Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

Обставини здійснення підозрюваним ОСОБА_5 конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Наявність ризиків:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), вказує те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати підозрюваного ОСОБА_5 змінювати своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на потерпілу та свідка у кримінальному провадженні, шляхом впливу на них з метою зміни показань останніми або відмовою від надання таких показань, враховуючи те, що ОСОБА_5 відоме місце проживання потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_10 , які являються особами похилого віку. Незаконний вплив на потерпілу та свідка у цьому провадженні може позбавити орган досудового розслідування можливості зібрати та надати до суду належні і допустимі докази вини підозрюваного ОСОБА_5 .

На переконання слідчого судді, досліджені під час судового засідання та описані у цій ухвалі ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією підозрюваної, може негативно відобразитися на здійсненні швидкого та ефективного досудового розслідування, якого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження. За встановлених слідчим суддею обставин, необхідним є саме тримання під вартою, оскільки з урахуванням індивідуальних обставин підозрюваного, застосування домашнього арешту, як основного запобіжного заходу, буде недостатнім стримуючим фактором від реалізації встановлених ризиків і створить можливості для вчинення ним позапроцесуальних дій з метою перешкоджання кримінальному провадженню. Домашній арешт, у тому числі який полягає в забороні підозрюваній залишати житло цілодобово, пов`язаний з доступом підозрюваного до технічних засобів комунікації, що також може завадити виконанню завдань кримінального провадження на даному його етапі.

При цьому, слідчим суддею не встановлено законодавчих обмежень щодо застосування до підозрюваного вказаного запобіжного заходу, оскільки п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про строк дії такого запобіжного заходу, слідчий суддя враховує інтенсивність встановлених ризиків, обсяг обставин, що підлягають доказуванню, з огляду на правову кваліфікацію, а також введений на всій території України воєнний стан, який поза залежністю від волі сторони обвинувачення може ускладнити проведення слідчих та процесуальних дій, а тому вважає за доцільне визначити строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування та з урахуванням часу фактичного затримання (18.09.2024), а саме - по 16.11.2024 (включно).

Альтернативний запобіжний захід

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

За наведених вище обставин, слідчий суддя не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_5 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім інкримінованого злочину, про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення ним дій, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення клопотання слідчого та застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, а задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про застосування більш м`якого запобіжного заходу слід відмовити.

Слід зазначити, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси підозрюваного з метою забезпечення кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про застосування більш м`якого запобіжного заходу залишити без задоволення.

Клопотання старшого групи слідчих у кримінальному провадженні слідчого відділу Обухівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно: ОСОБА_5 - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кагарлик Київської області, громадянину України, не працюючому, недруженому, із середньою освітою, не маючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 , згідно ст.. 89 КК України визнається таким, що не має судимостей,

повідомленого про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 4 КК України,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» на 60 діб, строк вираховувати з моменту затримання - з 18 вересня 2024 року до 16 листопада 2024 року включно.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 17 листопада 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення та подана безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1