Провадження №1-кс/523/3562/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2024р. Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшло клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, обґрунтоване відсутністю потреби у подальшому застосуванні даного заходу, з посиланням на наступне.

Під час досудового розслідування кримінального провадження №0000275 від 13.02.2024р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, були задоволені три клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, погоджені прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси, та накладені арешти на майно, виявлене за трьома різними адресами. На даний час, ОСОБА_5 , як власник та володілець арештованого майна, не може вільно користуватися та розпоряджатися ним.

На адресу суд ОСОБА_4 подав заяву про слухання справи за його відсутності, просив задовольнити подане ним клопотання в повному обсязі з підстав, викладених у ньому.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, враховуючи наявні на даний час підстави вважати, що арештоване майно є речовими доказами по кримінальному провадженню і скасування арештів на нього може призвести до негативних наслідків.

Дослідивши матеріали клопотання та надані документи, враховуючи думку прокурора, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання про скасування арешту майна з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник ,інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно із ч.ч.6,7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.13 Конституції України «Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст.1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Дослідженням клопотання із долученими до нього додатками встановлено, що СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області розслідується кримінальне провадження №0000275 від 13.02.2024р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

При накладенні арештів 25.09.2024р. слідчий суддя виходив із того, що арешт майна зможе запобігти можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, забезпечення збереження речових доказів, можливої спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Майно було арештоване на підставі трьох різних клопотань слідчого, вилучене за різними адресами, відповідно до клопотань слідчого. Дана обставина унеможливлює задоволення клопотання ОСОБА_4 в такому вигляді, оскільки порядок розгляду клопотання про скасування арешту майна не передбачає об`єднання декількох вимог, розгляд яких відбувався в рамках одного кримінального провадження, але окремими справами і з відповідними обставинами та підставами.

До того ж, прокурор обґрунтував заперечення проти задоволення клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту на майно тим, що досудове розслідування ще триває, мета і підстави арештів речових доказів існують на даний час.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.167,170-174, 284 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1