Справа № 405/5509/24
провадження № 1-кс/405/2297/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2024 м. Кропивницький

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника-адвоката ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 серпня 2024 року № 0000847 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 286-1 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Пересічне Дергачівського району Харківської області, українцю, громадянину України, з вищою освітою, працюючому токарем ФОП « ОСОБА_9 », одруженому, немаючому на утриманні малолітніх (неповнолітніх) дітей та осіб похилого віку, зареєстрованому за адресою АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

ВСТАНОВИВ:

заступник начальниака відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 за погодженням з прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування, тобто до 04.10.2024. Просить, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначати останньому розмір застави, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, наслідком якого є смерть двох потерпілих.

В обгрунтування клопотання слідчий вказав, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.08.2024 близько 23 години 15 хвилин, порушуючи вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР України) (п. 2.9. Водієві забороняється: a) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння…), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Honda Accord» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить його матері ОСОБА_10 , рухаючись в темну пору доби по вул. Миру зі сторони вулиці Закам`яна в напрямку вулиці Дмитра Чижевського в м. Світловодськ Олександрійського району Кіровоградської області, допустив порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д) ПДР України (п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну…, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху) через наявний стан алкогольного сп`яніння позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, щоб мати можливість постійно контролювати напрямок його руху та не створювати небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

Так, під час руху, в зазначений час, на вказаному автомобілі, у вказаному напрямку, на перехресті вулиць Миру та Рибальська в місті Світловодськ Кіровоградської області на відстані близько 5,87 метри до стовпа лінії електропередач № 212Ф54, ОСОБА_4 , здійснюючи рух в темну пору доби, проявивши неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху керованого ним транспортного засобу в даних дорожніх умовах, не вжив заходів до зниження швидкості, аж до повної зупинки керованого транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, яка виражалась у наявності пішоходів ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які рухались в попутному з ним напрямку, тобто порушуючи вимоги 12.1 та 12.3 ПДР України (12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди ) допустив наїзд на останніх.

У результаті наїзду пішоходи ОСОБА_11 та ОСОБА_12 отримали тілесні ушкодження від яких загинули на місці пригоди, автомобіль Honda Accord» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 отримав механічні пошкодження передньої правої частини та вітрового скла, проте останній продовжив рух на пошкодженому автомобілі, тим саме з місця вчинення кримінального правопорушення зник та переховувався від правоохоронних органів до моменту його затримання, а саме до 00 годин 50 хвилин 05.08.2024, чим грубо порушив вимоги п. 2.10 (а, б, в, г, ґ, д, е) ПДР (п. 2.10. У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті г пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди).

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, якщо вони спричинили загибель кількох осіб.

Прокурор у судовому засіданні просив застосувати підозрюваному запобіжний захід - тримання під вартою, посилаючись на обґрунтування пред`явленої підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та неможливість їх запобіганню, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Додав, що підозрюваний з місця вчинення кримінального правопорушення зник та переховувався від правоохоронних органів до моменту його затримання, вчиняв дії на приховування злочину. Заставу просив не визначати.

Захисник у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив застосувати підозрюваному більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний заперечував щодо задоволення клопотання слідчого.

Свідок ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про бажання взяти підозрюваного на поруки. Вказав, що підозрюваний його син. Зазначив, що працює токарем на заводі, до кримінальної відповідальності не притягувався, має авторитет перед сином. Повідомив, що зобов`язується за необхідності доставити підозрюваного до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні повідомила, що не заперечує, щоб її чоловік ОСОБА_4 перебував під домашнім арештом за адресою АДРЕСА_2 .

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, пояснення свідків, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що у провадженні відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області знаходиться кримінальне провадження № 0000847 від 04.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України (а.к. 9 витяг з ЄРДР від 04.08.2024).

04.08.2024 о 08 год. 10 хв. за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України. Час фактичного затримання 04.08.2024 о 00 год. 50 хв.

04.08.2024 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Слідчий суддя також зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованості підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаyv.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. В світлі конкретних обставин даного клопотання досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України. Його причетність до оголошеної підозри підтверджується протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.08.2024 (а.к. 25-29), протоколом огляду місця події, актом огляду на стан алкогольного від 04.08.2024 відповідно до якого ОСОБА_4 знаходився в стані алкогольного сп`яніння (1,11 проміле) (а.к. 32), протоколом допиту свідка (а.к. 34, 35, 36-37), повідомленням про підозру (а.к. 40-45), протоколом допиту підозрюваного (а.к. 46-48).

Таким чином, наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 286-1 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 286-1 КК України, яке відповідно статті 12 КК України належать до тяжких кримінальних правопорушень, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від семи до десяти років.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року, суд приходить до переконання, що враховуючи: характер кримінального правопорушення, його тяжкість, обізнаність підозрюваного про коло свідків у справі, резонанс справи є всі підстави для висновку, що в даному випадку суспільний інтерес перевалює над презумпцією невинуватості і виправдовує такий спосіб втручання в особисту свободу особи, як застосування тримання під вартою.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року, суд приходить до переконання, що враховуючи: характер кримінального правопорушення, його тяжкість, обізнаність підозрюваного про коло свідків у справі, резонанс справи є всі підстави для висновку, що в даному випадку суспільний інтерес перевалює над презумпцією невинуватості і виправдовує такий спосіб втручання в особисту свободу особи, як застосування тримання під вартою.

Рішенням ЄСПЛ у справі «Воляник проти України» від 02 жовтня 2014 року зазначено, що допустимими для взяття й утримання особи під вартою є наявність таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Перевіряючи доводи прокурора та слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, на даний час існують ризики того, що підозрюваний усвідомлюючи тяжкість покарання та вагомості доказів обґрунтованості підозри, може ухилятись від кримінальної відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

З огляду на посткримінальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , а саме зникнення з місця вчинення ДТП, ненадання допомоги 2 потерпілим і неповідомлення про подію до правоохоронних органів та медичних закладів слід констатувати, що вказаний ризик не є уявним. Так, дії підозрюваного, спрямовані на приховування вчиненого злочину, свідчать про його високу небезпеку для суспільства, що дає підстави для обрання запропонованого органом досудового розслідування запобіжного заходу.

Крім того, ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків останній, не має на утриманні малолітніх - неповнолітніх дітей чи осіб похилого віку, а також проживає на території міста Світловодськ Олександрійського району Кіровоградської області без реєстрації, а орган досудового розслідування знаходиться в місті Кропивницький, що унеможливить забезпечення контролю за виконанням підозрюваним своїх обов`язків не залишати місце проживання і свідчить про необхідність обрання тримання під вартою, та вказує на наявність даного ризику та на те, що даний ризик не є уявним і дає підстави для обрання запропонованого органом досудового розслідування запобіжного заходу.

Також враховуючи, що з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, яка наразі триває, що обмежують органи влади та правоохоронні органи в можливості у повній мірі виконувати свої функції, зокрема щодо здійснення контролю за виконанням підозрюваним своїх обов`язків насамперед у випадку не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Населений пункт за місцем проживання підозрюваного, знаходиться поза межами місця дислокації правоохоронного органу.

Також, підозрюваний може незаконно впливати на свідків, можливих очевидців, які підлягають допиту та проведенню за їх участі інших слідчих дій у кримінальному провадженні та які, в тому числі, проживають в одному з підозрюваним населеному пункті. Так, подія мала місце на території міста Світловодськ Кіровоградської області, де проживає підозрюваний та свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , з якими підозрюваний підтримує дружні відносини. Вказані особи дають викривальні покази щодо підозрюваного, перебувають з ним в товариських відносинах, а тому ризик впливу на останніх є реальним.

Крім того, підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме укривати від слідства дійсні обставини скоєння злочину та обставини необхідні для встановлення істини у провадженні, в т.ч. інформацію щодо точного часу місця та обставин подій, які відбувались як напередодні так і в час скоєння злочину, зокрема щодо обставин керування транспортним засобом, вживання спиртних напоїв, його дій перед і після ДТП, та інших, які мають значення у кримінальному провадженні.

Також, слідчим у клопотанні про продовження запобіжного заходу та прокурором у судовому засіданні з розгляду даного клопотання доведено наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі стосовно осіб, які можуть давати викривальні та підтверджуючі його вину покази, будучи особою, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Відповідно до практики ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 25.07.2001 суд зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів»

Таким чином, під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КК України.

Разом з тим, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, як того вимагають положення ст. 178 КПК України.

Прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри пред`явленої ОСОБА_4 та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 25.04.2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства» запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обирається за наявності підстав вважати, що інші запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України і його належної поведінки.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

При цьому слідчий суддя, оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_4 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя та неможливість запобігання наявному ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в застосуванні відносно підозрюваного тримання під вартою, та свідчать про те, що належна поведінка підозрюваного під час досудового розслідування не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Щодо заяви ОСОБА_6 про взяття на поруки, слідчий суддя відзначає, що відповідно до ч.2 ст. 180 КПК України наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру, однак слідчий суддя вважає, що ОСОБА_6 не заслуговує на особливу довіру.

На даний час наявні достатні підстави вважати, що наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а інші, більш м`які запобіжні заходи (домашній арешт, особиста порука), на переконання слідчого судді не забезпечать запобігання встановленим ризикам та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків.

Дані обставини свідчать про наявність передбачених законом підстав для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та, відповідно вказують на відсутність підстав для задоволення клопотання захисника підозрюваного щодо застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання підвартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З урахуванням пояснень прокурора, підозрюваного та його захисника, практики ЄСПЛ, встановлених обставин і характеру вчиненого злочину, зокрема негативного його наслідку яким є смерть людей, що неможливо усунути, враховуючи наявні ризики, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним запобіжним заходом, що забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та завдань кримінального провадження, а тому визнає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 194, 197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 задовольнити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто з 00 год. 50 хв. 04.08.2024 до 00 год. 50 хв. 02.10.2024 включно.

Строк дії ухвали визначити до 00 год. 50 хв. 02.10.2024.

Вручити копію цієї ухвали прокурору, підозрюваному, захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_15