Справа № 645/7000/24
Провадження № 1-кс/645/1702/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі судового засідання в приміщенні суду у м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ ВП Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001561 від 22.11.2024 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кизил-Кія, Киргизстану, з базовою загальною середньою освітою, який не одружений, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

24 листопада 2024 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001561 від 22.11.2024 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що 22.11.2024 до чергової частини ВП № 2 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області від чергового чергової частини ВП № Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківські області надійшло повідомлення про те, що 22.11.2024 о 14 годині 55 хвилин до 17-ї лікарні звернувся ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , попередній діагноз колото-різана рана поясниці, чи проникаюча не відомо, стан середній, який пояснив, що двоє невідомих під час конфлікту нанесли йому тілесні ушкодження ножем.

22.11.2024 р. СВ ВП № 2 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області вищевказані відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001561 за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22.11.2024 р. приблизно о 14 годині

30 хвилин, знаходячись на кухні квартири АДРЕСА_3 , в ході сварки із раніше знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, лезом ножа, який тримав у правій руці, наніс ОСОБА_7 три удари в область спини, зліва.

Внаслідок вищевказаних противоправних дій ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 наступні тілесні ушкодження:

- проникаючу колото-різану рану черевної порожнини;

- проникаючу колото-різану рану лівої плевральної порожнини;

- лівобічний гемоторакс;

- колото-різану рану в проекції грудного відділу хребта.

22 листопада 2024 року о 21 годині 15 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Слідчий вказує, що 23.11.2024 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, - умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, яка обґрунтовано підтверджується зібраними наступними доказами:

- показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що він бачив як ОСОБА_5 наніс декілька ударів ножем на кухні кв. АДРЕСА_3 у тіло ОСОБА_7 ;

- показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що 22.11.2024 о 14 годині

31 хвилині він, працюючи в таксі «НОМЕР_1» віз чоловіка з пораненнями до 17 лікарні з адреси: АДРЕСА_4 та йому чоловік (пасажир) повідомив, про те, що його вдарили ножем;

- протоколом огляду місця події від 22.11.2024, у якому зафіксовано хід та результати проведення огляду житла за адресою: АДРЕСА_2 та факт вилучення речовини бурого кольору та одягу зі слідами речовини бурого кольору;

- протоколом затримання особи від 22.11.2024 в якому зафіксовано факт особистого обшуку ОСОБА_5 та вилучення розкладного ножа з речовиною бурого кольору;

- протоколом огляду місця події від 23.11.2024 у якому зафіксовано хід та результати проведення огляду палати № 404, де знаходиться на лікуванні ОСОБА_7 та вилучення одягу останнього зі слідами речовини бурого кольору;

- довідкою з КНП "Міська клінічна багатопрофільна лікарня № 17" Харківської міської ради, зі змісту якого вбачається, що у ОСОБА_7 зафіксовані ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани черевної порожнини, проникаючої колото-різаної рани лівої плевральної порожнини, лівобічний гемоторакс, колото-різаної рани в проекції грудного відділу хребта;

- показаннями підозрюваного ОСОБА_5 про те, як останній спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження.

Слідчий вважає, що відповідно до ст.177 КПК України метою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання настанню ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

- незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні.

Також, слідчий вказує, що підставою для застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді реального позбавлення волі строком від 5 (п`яти) до 8 (восьми) років, на території України по теперішній час триває воєнний стан, тому у разі визнання його винним у вчиненні даного злочину, в якого підозрюється, та призначенні покарання судом у вигляді позбавлення волі, незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може викликати загрозу його втечі, переховування від органів досудового розслідування та суду, тобто ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, про що також викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії».

Крім того, є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_10 , маючи можливість вільно пересуватись, зможе незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки підозрюваному під час досудового розслідування в рамках чинного законодавства вручені копії відповідних процесуальних документів, серед яких є процесуальні документи з даними потерпілого та свідків, тому імовірна можливість, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний зможе впливати на вказаних учасників кримінального провадження. Окрім цього, ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку, не має стійких соціальних зв`язків.

На думку слідчого, на теперішній час вищевказані ризики мають місце.

Слідчий вказує, що з урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, а інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків і його належну поведінку.

Підставою для звернення до слідчого судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали наявність достатніх підозр вважати, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, та наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав. Зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та підтверджують наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим, прокурор просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Зазначив, що може проживати за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 , у будинку своєї сестри. Пояснив, що має багато захворювань: сахарний діабет 2 типу, гепатит С та перебуває на метадоновій програмі впродовж 5 років. Щодо обставин кримінального правопорушення зазначив, що він не бажав наносити удари ножем потерпілому, проте ОСОБА_7 його душив, а він таким чином захищався.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 заперечував проти обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має низку захворювань, перебуває на метадоновій програмі. Вважає, що прокурором не доведено, що менш суворі заходи забезпечення кримінального провадження не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Просив обрати підозрюваному запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою - домашній арешт в нічний час за місцем реєстрації підозрюваного, оскільки саме таким чином будуть нівельовані ті ризики, що зазначені прокурором у клопотанні.

Слідчий суддя, заслухавши позицію сторін, дослідивши надані матеріали та документи у їх сукупності, прийшов до наступного.

З наданих матеріалів встановлено, що ВП №2 Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001561 від 22.11.2024 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2024:

- за фактом того, що ОСОБА_5 22.11.2024 року близько 14:00 год., знаходячись в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс три удари ножем в область тулуба ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді: проникаючих колото-різаних ран черевної порожнини та лівої плевральної порожнини, лівобічного гемотораксу, колото-різаної сліпої рани в проекції грудного відділу хребта, з якими був доставлений до лікарні для надання медичної допомоги.

В межах розгляду даного клопотання встановлено, що ОСОБА_5 о 15 годині 50 хвилин 23.11.2024 у кримінальному провадженні № 0001561 від 22.11.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння. Повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені особисто ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 , права підозрюваного оголошені та роз`яснені 23.11.2024 р.

Зазначений факт підтверджується особистим підписом ОСОБА_5 , який міститься в повідомленні про підозру та пам`ятці про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, та не заперечувався останнім в судовому засіданні.

З огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що відповідно до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідча, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

Слідчим суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , останній є осудною особою, яка досягла 14-річного віку.

24 лютого 2022 року Україна зазнала чергового акту збройної агресії з боку Російської Федерації. Відбулося широкомасштабне вторгнення в Україну збройних сил Росії, що триває і досі.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан, який неодноразово було продовжено та триває на теперішній час.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів, а саме: даними, які містяться в протоколі огляду місця події від 22.11.2024 р.; показаннями свідка ОСОБА_9 , які містяться в протоколі допиту свідка від 22.11.2024 р.; показаннями свідка ОСОБА_11 , які містяться в протоколі допиту свідка від 23.11.2024 р.; показаннями потерпілого ОСОБА_7 , які містяться в протоколі допиту потерпілого від 23.11.2024 р.; даними, які містяться в протоколі затримання особи від 22.11.2024 в якому зафіксовано факт особистого обшуку ОСОБА_5 та вилучення розкладного ножа з речовиною бурого кольору; даними, які містяться в протоколі огляду місця події від 23.11.2024, у якому зафіксовано хід та результати проведення огляду палати № 404, де знаходиться на лікуванні ОСОБА_7 та вилучення одягу останнього зі слідами речовини бурого кольору, даними, які містяться в довідці з КНП "Міська клінічна багатопрофільна лікарня № 17" Харківської міської ради зі змісту якого вбачається, що у ОСОБА_7 зафіксовані ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани черевної порожнини, проникаючої колото-різаної рани лівої плевральної порожнини, лівобічний гемоторакс, колото-різаної рани в проекції грудного відділу хребта, показаннями підозрюваного ОСОБА_5 , які містяться в протоколі допиту підозрюваного від 23.11.2024.

Слідчий суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується. Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя переконаний, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_5 дій, що кваліфікуються за ч. 1 ст. 121 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ст. 177 КПК України, а саме - можливість запобігання спробам підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а саме - злочином проти життя за здоров`я особи, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілого та свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин, ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та потерпілих та дослідження їх судом.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного або інших зацікавлених осіб, як на свідків та потерпілих, так і на інших невстановлених органом досудового розслідування осіб.

Також, слідчий суддя враховує у сукупності наступні обставини:

- ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, а саме - злочином проти життя за здоров`я особи, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років;

- дані щодо особи ОСОБА_5 , який має базову загальну середню освіту, неодружений, офіційно не працює, малолітніх та неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб на утриманні не має, перебуває на «Д» обліку у лікаря - нарколога, отримує замісну підтримувальну терапію метадоном гідрохлориду, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимий.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Разом з цим, пунктами 3, 4, 5, 8 ч. 1 ст. 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного.

У судовому засіданні було встановлено та не заперечувалося стороною обвинувачення, що підозрюваний ОСОБА_5 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 2010 року має захворювання - цукровий діабет 2 типу, гепатит С, перебуває на замісній підтримувальній терапії метадоном гідрохлориду 25 мг мінімально та 100 мг. максимально 1 раз на добу, з діагнозом «синдром залежності від опіоїдів».

Дослідивши в сукупності матеріали клопотання наданні як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурор не довів шляхом доказування в судовому засіданні, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, у порівнянні з триманням під вартою, стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , який має зареєстроване місце проживання, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має низку захворювань та отримує замісну підтримувальну терапію метадоном, буде недостатнім застосування домашнього арешту, як заходу забезпечення кримінального провадження, призначення якого обумовлює необхідність контролю за дотриманням підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а також унеможливить запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За викладених у сукупності обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Враховуючи, що чинне законодавство надає можливість покладення додаткових обов`язків при обранні такого запобіжного заходу, як домашній арешт, слідчий суддя вважає за необхідне покладення на підозрюваного ОСОБА_5 додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками та потерпілою у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Наявність контролю з боку уповноважених осіб стане надійною запорукою щодо унеможливлення ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, в тому числі на які посилався слідчий та прокурор при виявленні обставин, які будуть свідчити про фактичну неефективність домашнього арешту в певний час доби, оскільки сторона обвинувачення не позбавлена процесуальної можливості, в будь-який момент звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді, щодо зміни запобіжного заходу на більш тяжкий.

З огляду на те, що стороною обвинувачення не доведено неможливості застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку про те, що у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити, та застосувати до підозрюваного запобіжний у вигляді домашнього арешту за місцем реєстрації, а саме заборонити підозрюваному залишати житло у період з 22:00 години до 06:00 години за адресою: АДРЕСА_1 , із покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України, оскільки такий запобіжний захід стане надійною запорукою дотримання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а покладення на нього додаткових обов`язків забезпечить дотримання вимог статті 2 та частини 2 статті 28 КПК України, щодо проведення досудового розслідування у розумні строки.

Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного не більше двох місяців (ч. 7 ст. 194 КПК України).

Керуючись статтями 177, 178, 181, 183, 194, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001561 від 22.11.2024 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем реєстрації, а саме заборонити підозрюваному у період з 22:00 години до 06:00 години залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в межах строку досудового розслідування на 60 днів - до 22 січня 2025 року включно.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу направити для виконання органу поліції за місцем реєстрації підозрюваного через слідчого СВ ВП №2 Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 .

Встановити строк дії ухвали до 22.01.2025 р. включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 25.11.2024 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1