Справа № 166/1122/14-к
Номер провадження 1-кп/167/5/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2024 року місто Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у колегіальному складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 14.01.2013 року, про обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 Кримінального кодексу України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатки ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и в:

На розгляді Рожищенського районного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 14.01.2013 року, про обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 подав клопотання про виклик в судове засідання свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , яке було судом задоволено.

Свідки неодноразово викликалися в судове засідання, проте всі судові повістки були повернуті в суд з відміткою уповноваженої особи «Укрпошти»: «Повертається без вручення: адресат відсутній; закінчення строку вручення; відсутня адреса; адреса неповна».

Обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про покладення на сторону обвинувачення забезпечення явки в судове засідання вказаних свідків.

Прокурор заперечив проти задоволення даного клопотання, мотивуючи це тим, що обов`язок забезпечення явки свідка в судове засідання покладається на того учасника судового провадження, хто заявив таке клопотання.

Інші учасники судового провадження проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 не заперечували.

Вирішуючи клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд виходить з наступного.

У межах цього кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 заявляє про недопустимість протоколу огляду місця події від 19.05.2010 року через порушення порядку його проведення в квартирі АДРЕСА_1 , у зв`язку із незалученням слідчим понятих, та доводить, що особи, які значаться у протоколі огляду місця події від 19.05.2010 року, як поняті, є неіснуючими. На підтвердження своїх доводів обвинувачений ОСОБА_6 надає: повідомлення голови правління ОСББ «Вікторія» від 19.02.2015 року про те, що ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 , ніколи не був зареєстрований (ас 21 т 3); повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що відсутня інформація про існування у АДРЕСА_3 ).

Згідно ч. 7 ст. 223 КПК України (в редакції станом на 19.05.2010 року), при провадженні обшуку, виїмки, огляду, пред`явленні осіб і

предметів для впізнання, відтворенні обстановки і обставин події,

опису майна обов`язкова присутність не менше двох понятих.

До участі у проведенні освідування поняті можуть бути

залучені у разі, якщо слідчий визнає це за необхідне.

Як поняті запрошуються особи, не заінтересовані в справі.

Понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного,

обвинуваченого і потерпілого, працівники органів дізнання і

досудового слідства .

Поняті, присутні при провадженні зазначених вище слідчих дій,

засвідчують своїми підписами відповідність записів у протоколі

виконаним діям.

Зауваження понятого з приводу проведених слідчих дій

підлягають обов`язковому занесенню до протоколу.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 КПК України (в редакції 13.04.2012 року, і надалі), сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Згідно ч. 3 ст. 66 КПК України, особа, яку залучають до проведення процесуальних дій під час досудового розслідування як понятого або яка стала очевидцем таких дій, зобов`язана на вимогу слідчого, прокурора не розголошувати відомості щодо проведеної процесуальної дії.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 42 КПК України, обвинувачений також має право: брати участь під час судового розгляду у допиті свідків обвинувачення або вимагати їхнього допиту, а також вимагати виклику і допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

Згідно ч. 2 ст. 327 КПК України, прибуття в суд перекладача (за винятком залучення його судом), свідка, спеціаліста або експерта забезпечується стороною кримінального провадження, яка заявила клопотання про його виклик. Суд сприяє сторонам кримінального провадження у забезпеченні явки зазначених осіб шляхом здійснення судового виклику.

Європейський Суд з прав людини в справі "Олег Колесник проти України" (Рішення від 19.11.2009 року, п.п.41, 42, 43) вказав, що: «Зметою забезпечення змагальності процесу всі докази мають, як правило, подаватися у відкритому судовому засіданні у присутності обвинуваченого. Існують винятки з цього принципу, але вони не можуть призводити до порушення права на захист. За деяких обставин може виникнути потреба у використанні показань, отриманих на етапі розслідування. Якщо підсудному було надано достатню й належну можливість спростувати такі показання - при їх оголошенні або на пізнішому етапі

провадження,- саме по собі їх прийняття як доказів не суперечитиме

вимогам пункту 1 та підпункту "d" пункту 3 статті 6 Конвенції

( 995_004 ). Але з цього природно випливає, що в разі, якщо

обвинувальний вирок виключно або вирішальною мірою ґрунтується на

показаннях особи, яку обвинувачений (підсудний) не мав можливості

допитати особисто чи домогтися її допиту під час розслідування

справи або судового розгляду, права сторони захисту виявляються

обмеженими настільки, що передбачені статтею 6 Конвенції гарантії

виявляються порушеними. Щодо показань свідків, допитати яких у

присутності підсудного або його захисника виявилося неможливим,

Суд зауважує, що пункт 1 статті 6 Конвенції, узятий у поєднанні з

пунктом 3 статті 6 Конвенції, вимагає від Договірних Сторін ужити

конкретних заходів для того, щоб підсудний мав можливість допитати

свідків, які свідчать проти нього, чи домогтися їх допиту. Однак,

якщо немає підстав звинувачувати органи влади в недостатньо

старанних зусиллях із забезпечення підсудному можливості допитати

відповідних свідків, відсутність цієї можливості як така не

означає необхідності припинення кримінального переслідування.

Водночас слід з надзвичайною обережністю ставитися до доказів,

отриманих від свідка за обставин, що не давали змоги забезпечити

право сторони на захист тією мірою, якою Конвенція завжди вимагає

забезпечувати його. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися

виключно або вирішальною мірою на показаннях, які сторона захисту

не мала можливості спростувати (див. згадане вище рішення у

справі Жогло ( 974_402 ) (Zhoglo), пп. 38-40 з наведеними

посиланнями).

Суд зазначає, що у справі, яка розглядається, суд не

допитав ключових свідків обвинувачення, а заявник не мав

можливості поставити їм запитання на очній ставці ані на етапі

розслідування, ані під час судового розгляду. Подані Урядом докази

і пояснення не свідчать про те, що національні органи влади вжили

достатніх заходів, щоб забезпечити присутність цих свідків у

судовому засіданні. Стосовно тверджень Уряду про те, що заявник та

його захисник не заперечували проти подовження розгляду справи без

допиту зазначених свідків, Суд не вважає можливим розцінювати такі

дії як опосередковану згоду на використання показань цих свідків

як важливих доказів в обвинувальному вироку у справі заявника.

Крім того, слід взяти до уваги той факт, що питання про

неможливість допитати свідків заявник та його захисник порушували

у своїй касаційній скарзі до Верховного Суду. Незважаючи на

зазначені вище недоліки, показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і

пані ОСОБА_14 (див. пункти 16 і 17 вище), разом із згаданими вище

зізнавальними показаннями обвинувачених, стали важливою частиною

доказів, покладених в основу обвинувального вироку у справі

заявника.

Отже, й у цьому зв`язку заявника позбавили можливості

здійснити право на справедливий судовий розгляд. Відповідно мало

місце порушення пункту 1 і підпункту "d" пункту 3 статті 6

Конвенції ( 995_004 )».

Суд в даному кримінальному провадження сприяв стороні захисту, зокрема обвинуваченому ОСОБА_6 , у забезпеченні явки заявлених ним свідків шляхом здійснення судового виклику за адресами, що вказані в протоколі огляду місця події від 19.05.2010 року. Судові виклики не були вручені заявленим свідкам з наведених вище причин. Застосувати привід свідків не вбачається можливим, оскільки підтвердження належного повідомлення свідків про виклик в судове засідання у суду немає, відповідно до вимог ч. 3 ст. 142 КПК України.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, з метою забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_15 на справедливий судовий захист, що включає можливість допиту осіб, які були залучені стороною обвинувачення як поняті при проведенні слідчої дії огляду місця події, суд вважає за необхідне покласти на сторону обвинувачення забезпечення явки в судове засідання заявлених обвинуваченим ОСОБА_6 свідків. При ухваленні даного рішення суд також виходить з того, що ним має бути зроблено все, що можна було обґрунтовано очікувати від суду, для встановлення місцезнаходження заявлених свідків та забезпечення їх присутності в суді.

Керуючись ст.ст. 23, 372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 14.01.2013 року, про обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 Кримінального кодексу України, забезпечення явки в судове засідання на 18 листопада 2024 року на 13 год 00 хв свідків:

- ОСОБА_10 , адреса проживання: АДРЕСА_4 ,

- ОСОБА_11 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ,

покласти на сторону обвинувачення в особі прокурора ОСОБА_7 .

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає, але заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Повний текст ухвали суду буде оголошено: 05.11.2024 року о 12 год 45 хвилин.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3