490/4147/18 11.07.2024
н/п 1-кп/490/54/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/4147/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2024 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001814 від 08 травня 2018 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Москва Російської Федерації, є громадянином України, має повну загальну середню освіту, неодружений, офіційно не працює, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

07.05.2018 року близько 22:30 години, ОСОБА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, разом зі знайомим ОСОБА_5 , проходили повз будинок АДРЕСА_3 , де побачили, що у бесідці відпочивають дівчата, а саме: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .. Познайомившись із дівчатами, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 продовжили відпочинок з останніми. Під час відпочинку ОСОБА_3 побачив, що з правої сторони від ОСОБА_6 на столі знаходиться мобільний телефон марки «IPhone 6 16Gb», IMEI: НОМЕР_1 , вартістю 5500 гривень. В цей момент у останнього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення мобільного телефону марки «IPhone 6 16Gb», IMEI: НОМЕР_1 , вартістю 5500 гривень, зі стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку «Водафон» з номером НОМЕР_2 , яка не представляє матеріальної цінності.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що його дії непомітні для оточуючих, ОСОБА_3 взяв зі столу мобільний телефон та поклав до своєї кишені.

Після чого, ОСОБА_3 з викраденим мобільним телефоном з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 5500 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_3 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор проти задоволення клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності не заперечувала.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали судової справи, вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, станом на час вчинення відносилось до злочину середньої тяжкості.

Згідно вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, який набрав чинності 01 липня 2020 року, внесено зміни, згідно яких ч.1 ст.185 КК України є кримінальним проступком, за який передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або пробаційний нагляд на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк.

Крім цього, Законом від 22 листопада 2018 року №2617-VIII внесено зміни до Загальної частини КК України, зокрема до ст.49 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.49 КК України (в редакції Закону України №2617-VIII), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Згідно п.3 ч.1 ст.49 КК України (в редакції, яка діяла до внесення змін Законом №2617-VIII), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Згідно ч.2 ст.49 КК України (в редакції Закону України №2617-VIII), перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Під ухиленням від слідства або суду з огляду на положення ч.2 ст.49 КК України слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, імітація своєї смерті тощо).

Згідно роз`яснення, що містяться у п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Відповідно до приписів п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст.49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.

В ході судового розгляду кримінального провадження встановлено, що 23 травня 2018 року до Центрального районного суду м.Миколаєва з Миколаївської місцевої прокуратури №1 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001814 від 08 травня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001814 від 08 травня 2018 року, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке було вчинено 07 травня 2018 року.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 25 березня 2021 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001814 від 08 травня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України (в редакції Закону до 01 липня 2020 року) повернуто прокурору Окружної прокуратури міста Миколаєва (Миколаївська місцева прокуратура №1) для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України.

11 червня 2021 року обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні направлено до Центрального районного суду м.Миколаєва в порядку п.3 ч.2 ст.283, ч.4 ст.291, п.3 ч.2 ст.301 КПК України.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 16 вересня 2021 року оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_3 та зупинено судове провадження до його розшуку.

За повідомленням Баштанського РВП ГУ НП в Миколаївській області від 06 грудня 2022 року за вих. №8486/64-2022, 06 грудня 2022 року на підставі ст.5 п.1 ч.1 ст.6, ст.9 Закону України «Про ОРД» у відділенні СКП Баштанського РВП ГУ НП в Миколаївській області відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведено оперативно-розшукову справу категорії «Розшук» №0622157 та оголошено в державний розшук.

07 червня 2023 року до Центрального районного суду м.Миколаєва з Баштанського РВП ГУ НП в Миколаївській області надійшли матеріали щодо виконання ухвали суду від 16 вересня 2021 року про розшук обвинуваченого, з яких вбачається, що в ході проведення розшукових заходів 27 травня 2023 року було встановлено місце знаходження обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає в м.Житомир та проходить службу в ЗСУ у військовій частині НОМЕР_3 . Причиною своєї неявки до суду ОСОБА_3 пояснив тим, що через проходження служби у ЗСУ можливості повідомити про об`єктивні причини своєї неявки не міг. Від правоохоронних органів та органів суду не переховується, та такого наміру не мав.

Таким чином, дані, які б підтверджували вчинення ОСОБА_3 будь-яких умисних дій, спрямованих на ухилення від суду, у судовій справі №490/4147/18 відсутні та стороною обвинувачення суду не надані.

Щодо наявності підстав для переривання строку давності у даному кримінальному провадженні, суд зазначає наступне.

Згідно ч.3 ст.49 КК України (в редакції Закону України №2617-VIII), перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Як вбачається з довідки УІАП ГУ НП в Миколаївській області від 18 січня 2024 року №46-18012024/48001, обвинувачений ОСОБА_3 нових кримінальних правопорушень у період перебігу строків давності не вчинював та на момент розгляду справи судом є раніше не судимим.

З урахуванням викладеного, на час розгляду клопотання судом не встановлено та сторонами провадження не надано інформації про ухилення обвинуваченого від слідства, вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а так само і відомостей про переривання чи зупинення строків, згідно ч.2 ст.49 КК України.

Крім того, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє підстави та наслідки закриття провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності за закінченням строку давності, безумовної можливості продовження судового розгляду провадження з його вирішенням по суті, і останній не заперечував проти закриття провадження з відповідних підстав.

З урахуванням викладеного, встановлені судом обставини є підставою для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, оскільки з дня вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, минув встановлений ч.1 ст.49 КК України строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності та протягом вказаного строку обвинувачений не вчинив нового кримінального правопорушення.

Цивільний позов по справі не заявлено, судові витрати відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.49 КК України, ст.ст.285, 286, 369372, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0001814 від 08 травня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України закрити.

Речовий доказ:

мобільний телефон «IPhone 6 16Gb», IMEI: НОМЕР_1 , переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 вважати повернутим за належністю.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1