Справа № 493/701/24
Провадження № 1-кп/493/120/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Балта Одеської області в режимі відеоконференції кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000925 від 28.11.2022 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балта Одеської області, українця, громадяни України, неодруженого, військовослужбовця, який проходить військову службу за призивом під час мобілізації, перебуваючого на посаді командира взводу 1 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший лейтенант», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

24.11.2022 року близько 20:00 години водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з встановленими на задню вісь автомобіля шин різних розмірів з різними малюнками протектора, згідно з якими експлуатація цього транспортного засобу забороняється, здійснював рух по смузі свого напрямку руху проїзної частини автодороги Р-33 сполученням Подільськ-Балта, з боку м. Подільська Одеської області в напрямку м. Балта Подільського району Одеської області, на якій організовано двосторонній рух та проїзна частина має по одній смузі руху в обох напрямках, по зволоженому асфальтобетонному покриттю дороги, зі швидкістю 80 км/год.

Не доїжджаючи 5 кілометрів до м. Балта Подільського району Одеської області, водій ОСОБА_4 , діючи з порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 (а, б, д), 12.2, 31.4, 31.4.5 (г) Правил дорожнього руху України, у темну пору доби, в умовах не обмеженої видимості, був неуважним, не обрав безпечну швидкість руху керованого автомобіля, не врахував дорожню обстановку, яка не забезпечує безпеку, і не має можливість йому постійно контролювати рух автомобіля, діючи з необережністю, проявляючи самовпевненість, та маючи об`єктивну і реальну можливість недопущення дорожньо-транспортної пригоди, водій ОСОБА_4 не зменшив швидкість руху, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, а навпаки нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників руху, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, втратив контроль над керуванням транспортного засобу, в результаті чого, допустив неконтрольований виїзд керованого транспортного засобу за межі проїзної частини з подальшим перекиданням.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир, який знаходився на пасажирському сидінні спереду ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому середньої третини правої ключиці зі зміщенням, які згідно п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

10.06.2024 року потерпілим ОСОБА_5 подано клопотання звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням. Клопотання обґрунтовано тим, що він примирився з обвинуваченим ОСОБА_4 , який відшкодував йому всі збитки, у зв`язку з чим будь-яких претензій до обвинуваченого немає.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 клопотання підтримав та проситв задовольнити з підстав викладених у клопотанні. Наслідки закриття провадження у справі йому роз`яснено та зрозумілі.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання потерпілого ОСОБА_5 підтримав та просив його задовольнити, наслідки закриття кримінального провадження йому зрозуміли.

Прокурор Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 не заперечував проти закриття кримінального провадження і звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, також просив суд скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 27.12.2022 року та вирішити питання речових доказів. Процесуальні витрати по справі просив віднести за рахунок держави.

Суд, розглянувши подане клопотання, заслухавши позицію учасників справи та дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне закрити кримінальне провадження та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим, виходячи з наступного.

Згідно ст.. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Положенням ст. 46 КК України визначено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він своїми необережними діями, які виразилися у порушенні Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, спричинив потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження, вказане діяння кваліфікується за ч. 1 ст. 286 КК України, яке відповідно до положень ст. ст. 12, 25 КК України відноситься до нетяжкого злочину з необережною формою вини і не є корупційним. При цьому, під час вчинення злочину ОСОБА_4 не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, не перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Обвинувачений свою вину визнав повністю, відшкодував потерпілому завдану шкоду та примирився з ним.

Згідно положень п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Враховуючи, що обвинувачений примирився з потерпілим, який не має претензій до обвинуваченого матеріального та морального характеру, клопотання потерпілого про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності відповідно до ст. 46 КК України та закриття провадження підлягає задоволенню.

У зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, відсутні підстави для стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат на залучення експертів. (Ухвала Верховного Суду від 25 березня 2021 року у справі № 592/10225/19), у зв`язку з чим їх необхідно компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді на майно, вилученого під час проведення досудового слідства підлягає скасуванню.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст. 48 КК України, ст. ст. 100, 124, 174, 284-288, 314, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000925 від 28.11.2022 року, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27.12.2022 року, на майно, вилучене під час проведення досудового слідства скасувати.

Речові докази по справі, а саме: автомобіль марки ВАЗ 21061, р/н НОМЕР_2 , користувачем якого являється ОСОБА_4 та власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 19.12.2019 року ТСЦ 0544, являється ОСОБА_7 , який перебуває на відповідальному збереженні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , повернути за належністю власнику.

Процесуальні витрати в загальному розмірі 5133,36 грн. компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та

ОСОБА_8 Д Я