Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1637/24
Провадження № 1-кп/542/143/24
В И Р О К

Іменем України

05 вересня 2024 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт, який надійшов до суду разом із угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 20 серпня 2024 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , уродженця АДРЕСА_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, який не є військовослужбовцем, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обставин, встановлених судом

На території України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан о 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який продовжує діяти.

19 серпня 2024 року о 13 год 26 хв ОСОБА_5 перебував у торгівельному залі магазину «Продукти» за адресою: АДРЕСА_1 , де поблизу морозильної камери побачив розстібнутий рюкзак, який залишив без нагляду ОСОБА_6 . Підійшовши до рюкзака, ОСОБА_5 помітив в ньому гаманець, після чого у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що на території України діє воєнний стан, переконався у тому, що ОСОБА_6 відволікся та не бачить його дій, скориставшись відсутністю небезпеки викриття його дій сторонніми особами, шляхом вільного доступу таємно викрав із рюкзака ОСОБА_6 гаманець, в якому знаходились грошові кошти у сумі 3500 грн, купюрами номіналом по 500 грн, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , серії НОМЕР_2 , виданий 11 серпня 2011 року Новосанжарським РВ УМВС України в Полтавській області, та банківську картку № НОМЕР_3 , емітована АТ «ОЩАДБАНК», що належить ОСОБА_6 .

Викраденим ОСОБА_5 у подальшому розпорядився на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_5 завдав матеріальної шкоди ОСОБА_6 на загальну суму 3500 грн.

Кваліфікація дій обвинуваченого органами досудового розслідування

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за частиною 4 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Позиції учасників судового розгляду

Під час досудового розслідування 04 вересня 2024 року між прокурором Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдані збитки.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначено покарання за частиною 4 статті 185 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

В угоді сторони визначили, що у разі затвердження угоди судом, на підставі статті 75 КК України ОСОБА_5 доцільно звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав, що угоду укладено відповідно до вимог закону, а тому просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у зазначеному кримінальному правопорушенні визнав повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Просив суд затвердити угоду та призначити узгоджене покарання. Крім того, пояснив, що він цілком розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, та вид покарання.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, визначене в угоді (а.с. 18).

Мотиви призначення покарання

Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення за частиною 4 статті 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, відповідно до частини 5 статті 12 КК України, віднесено до тяжкого злочину.

Потерпілим надана письмова згода прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення частини 4 статті 474 КПК України, відповідно до якої:

1) він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Розуміючи це, він погоджується на призначення узгодженого покарання, а також на застосування інших заходів, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд пом`якшуючими покарання обставинами вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування шкоди. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Висновок суду про відповідність угоди вимогам закону

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим за участю його захисника.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов по матеріалам кримінального провадження не заявлений.

Мотиви інших рішень

Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Речовими доказами суд вважає за необхідне розпорядитися відповідно до статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 368-371, 373-374, 376, 468-469, 471, 473-475 КПК України,

У Х В А Л И В :

Угоду від 04 версеня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 20 серпня 2024 року,про визнання винуватості, укладену між підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,та прокурором ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 04 вересня 2024 року покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю1 (один) рік.

Відповідно до частини 1 статті 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирати.

Речові докази по справі, а саме:

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , серії НОМЕР_2 , виданий 11 серпня 2011 року Новосанжарським РВ УМВС України в Полтавській області, та банківську картку № НОМЕР_3 , що передані на зберігання ОСОБА_6 , повернути власнику - ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

Вирок суду набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Резолютивна частина вироку проголошена судом на підставі частини 15 статті 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_7