Справа № 396/740/24
Провадження № 1-кс/396/355/24
УХВАЛА
06.08.2024 року м. Новоукраїнка Слідчий суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , розглянувши в приміщенні суду в м. Новоукраїнка Кіровоградської області клопотання слідчого СВ Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоукраїнка Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживаючого АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей, в силу ст.89 КК України такий, що не має судимості,
Слідчий СВ Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області капітан поліції ОСОБА_6 , 29.07.2024 року звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .
З клопотання та копії повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.
Із змісту даного клопотання вбачається, що 21.04.2024 ОСОБА_4 , близько 17 год. (більш точного часу слідством не встановлено), рухаючись на легковому автомобілі IZUSU Gemini червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_7 , по автодорозі сполучення с. Звірівка с. Фурманівка Новоукраїнського району Кіровоградської області (О-121402) неподалік колишньої Звірівської загальноосвітньої школи I-II ступенів, зустрів малолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка попрохала ОСОБА_9 підвести її до с.Фурманівка Новоукраїнського району Кіровоградської області, на що останній погодився та запросив до салону свого автомобіля.
Рухаючись по вищевказаній автодорозі, ОСОБА_9 повернув автомобіль в бік с.Щасливка Новоукраїнського району Кіровоградської області з метою наповнення водою радіатор автомобіля для охолодження двигуна, оскільки виникла несправність.
Перебуваючи по АДРЕСА_3 , неподалік житлового будинку під №1 в ОСОБА_9 , виник прямий умисел на вчинення дій сексуального характеру щодо малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , без добровільної на те згоди останньої.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру, ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки у суспільстві, нехтуючи правом особи на статеву свободу та статеву недоторканність, діючи умисно, з мотивів задоволення статевої пристрасті, всупереч вимогам ст.16 Конвенції про права дитини, вимогам ст.10 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якою кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності, користуючись її безпорадним станом, в силу її малолітнього віку, відсутності специфічного життєвого досвіду (зокрема, в інтимних питаннях), рівня інтелектуального розвитку та індивідуальних особливостей, у зв`язку з чим остання не могла чинити йому активний опір, розуміючи можливість настання тяжких наслідків у вигляді психологічних травм, використовуючи свою значну фізичну перевагу, погрози застосування фізичного насильства та застосовуючи таке насильство, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, без добровільної згоди потерпілої, ОСОБА_4 , перебуваючи в автомобілі IZUSU Gemini червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 на передньому водійському сидінні, малолітня ОСОБА_8 в цей час сиділа поряд на передньому пасажирському сидінні, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, застосовуючи фізичне насильство, що виражалось в умисному зовнішньому негативному впливі на організм потерпілої та на її фізичну свободу - триманні рук, почав знімати одяг з потерпілої, а саме зняв штани та труси, а також роздягнувся сам, знявши штани та труси, тим самим оголивши свої статеві органи, після чого здійснив насильницьке задоволення статевої пристрасті неприроднім способом, шляхом орально-генітального контакту, яке тривало близько 8-10 хвилин. Після чого, ОСОБА_8 , достовірно розуміючи можливість застосування до неї фізичного насильства почала пручатися, намагатись відкрити двері автомобіля, однак останній зупинив її, штовхнувши на сидіння.
Не припиняючи свої злочинні дії ОСОБА_4 , продовжуючи перебувати у салоні вказаного автомобіля спільно з малолітньою ОСОБА_8 , ліг на останню зверху, почав вчиняти дії, пов`язані з торканням власними геніталіями до геніталій малолітньої ОСОБА_8 , після чого ввів свій статевий орган до статевого органу потерпілої, тим самим вступив з нею в статеві відносини природним способом (гетеросексуальний контакт), чим вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло іншої особи. В подальшому ОСОБА_9 з метою приховання своїх дій та не залишення біологічної речовини, вийшов з внутрішніх статевих органів малолітньої та отримав сексуальну розрядку з доведенням до оргазму з сім`явипорскуванням на тіло ОСОБА_8 , а саме на живіт. Дані дії тривали близько 25 хвилин.
Після вказаних дій, ОСОБА_4 вийшов з автомобіля, а малолітня ОСОБА_8 скориставшись його відсутністю, покинула автомобіль та побігла в бік автодороги.
Вказаними діями ОСОБА_4 порушив права потерпілої малолітньої ОСОБА_8 , на статеву недоторканість і нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток дитини, що гарантується ст.52 Конституції України, згідно з якою будь-яке насильство над дитиною переслідується законом та ст.10 Закону України «Про охорону дитинства», згідно із якою кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив дії сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, тобто кримінального правопорушення, передбачене ч.4 ст.152 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити в клопотанні слідчого, щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив обрати йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання.
Захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив обрати альтернативний, більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Прокурор під час розгляду, клопотання підтримала, просила його задовольнити, посилаючись на обґрунтованість підозри, наявність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що викладені в клопотанні та неможливість їх запобігання, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, оцінивши в сукупності всі обставини, заслухавши думку прокурора, яка клопотання підтримала, підозрюваного ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 , які просили застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя, вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтоване та підлягає задоволенню, за наступних обставин.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя встановлює, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, чим порушив вимоги пунктів 2, 3 частини 1 статті 194 КПК України.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про обґрунтоване застосування саме такого виду запобіжного заходу.
Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Така позиція ЄСПЛ узгоджується з положеннями національного законодавства, зокрема ст.177, 183 КПК України.
Встановлено, що 27.06.2024 року повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.
29.07.2024 року слідчим складено клопотання про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, яке 29.07.2024 року направлено до Новоукраїнського районного суду, однак, враховуючи те, що останній переховується від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, підозрюваний відсутній за місцем свого проживання та його місцезнаходження станом на 29.07.2024 року не встановлено, дане клопотання до цього часу не розглянуто.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину на підставі ухвали суду про затримання та доставки до суду, 05.08.2024 року о 22 год. 20 хв. ОСОБА_4 затримано.
Прокурором доведено ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України та доведено, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі зможе:
- можливість ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та у разі доведеності вини ОСОБА_4 в суді, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, у зв`язку з чим, останній може вчинити спробу направлену на ухилення від органів досудового розслідування та суду; - можливість впливати на свідків, потерпілу, експертів, спеціаліста у вказаному кримінальному проваджені, з метою зміни їх показів, а в судовому засіданні, що не дасть дослідити повно, всебічно та неупереджено всі обставини у кримінальному провадженні;
- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.
Оскільки термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати обєктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Об`єктивна підозра ОСОБА_4 підтверджується також зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 21.04.2024 за адресою АДРЕСА_3 ; протоколом огляду місця події від 21.04.2024 за адресою АДРЕСА_4 ; протоколом огляду місця події від 22.04.2024 за адресою АДРЕСА_2 ; протоколом огляду місця події від 22.04.2024 за адресою АДРЕСА_2 ; протоколом допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , висновком експерта №30 від 23.04.2024; висновок експерта №СЕ-19/112-24/6048-БД; висновком експерта №370 від 13.05.2024 року; допитом свідка ОСОБА_10 від 12.06.2024 року; допитом свідка ОСОБА_11 від 22.04.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 03.06.2024 року; висновком судово-психіатричної експертизи малолітньої потерпілої ОСОБА_8 №252.
Враховуючи зазначені вище ризики і наявність обґрунтованої підозри, застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним, а інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України з наступних причин:
- особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 ухилявся від суду, змінив місце проживання, не повідомивши ні слідчого, ні суд, про місце знаходження не було відомо, а кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється за ч.4 ст. 152 КК України, є особливо тяжким злочином;
- особиста порука - на адресу слідчого відділу та прокуратури, суду не надходили для розгляду письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_4 ;
- домашній арешт - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні осбливо тяжкого злочину, а тому підозрюваний підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків та нових злочинів.
Жодних доказів про те, що підозрюваний не може утримуватися під вартою, ОСОБА_4 не представив.
А тому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, що згідно ст. 12 КК України віднесено до особливо тяжкого злочину, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
В даному конкретному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.
При цьому, слідчий суддя оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_4 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
У зв`язку з встановленими обставинами, враховуючи положення, передбачені ст.176-178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та доцільність застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, але не довше, ніж в межах строків досудового розслідування до 13.09.2024 року.
Враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, керуючись п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 193-194, 196, 197, 202 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого СВ Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Кропивницький слідчий ізолятор", який рахувати з 22 год. 20 хв., 05.08.2024 року.
Строк дії ухвали становить 39 (тридцять дев"ять) днів, але не довше, ніж в межах строків досудового розслідування.
Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 13.09.2024 року о 22 год 20 хв.
Ухвала підлягає негайному виконанню. Виконання ухвали покласти на Новоукраїнський РВП ГУ НП в Кіровоградській області.
Повний текст ухвали складено 06.08.2024 року і оголошено учасникам провадження 06.08.2024 року о 16.50 годині.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з часу її проголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1